ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

15 січня 2026 року	Справа № 160/34395/23 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рянської В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в м. Дніпрі у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровський механо-тракторний завод» до Тернопільської митниці про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, -

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровський механо-тракторний завод» (далі також ТОВ «ДМТЗ») до Тернопільської митниці, у якій позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Тернопільської митниці про коригування митної вартості товарів № UA403070/2023/0000247/1 від 04.12.2023;
- визнати протиправним та скасувати рішення Тернопільської митниці, оформлене карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA403070/000373.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 03.06.2021 між ТОВ «ДМТЗ» (покупець) та компанією WEIFANG GREENMASTER MACHINERY CO., LTD (Китай) (продавець) укладено міжнародний контракт купівлі-продажу товарів № DMTZGM2021, за умовами якого сторони домовилися про продаж товарів в асортименті, кількості та за цінами, вказаними у додатках до контракту, які є невід`ємною частиною даного контракту, для подальшої поставки в Україну. Згідно з контрактом № DMTZGM2021 від 03.06.2021 та додатком № 2023-7 від 28.07.2023 до нього ТОВ «ДМТЗ» було придбано у компанії WEIFANG GREENMASTER MACHINERY СО., LTD (Китай) товари: мінітрактор Terra Force 554X у кількості 16 шт. на суму 35640 дол. США, та мінітрактор EUROFENG 554X у кількості 16 шт. на суму 35856 дол. США. Товар постачався на умовах СРТ, Тернопіль, Україна. Продавець оплатив витрати, пов`язані з перевезенням товару до вказаного пункту призначення. ТОВ «ДМТЗ» з метою митного оформлення зазначених товарів було подано до Тернопільської митниці до митного оформлення митну декларацію № 23UA403070005740U8, у якій митну вартість визначено декларантом за ціною договору (контракту) у сумі 71496,00 дол. США. Під час здійснення митного контролю Тернопільською митницею було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA403070/2023/0000247/1 від 04.12.2023, яким митну вартість товару визначено на рівні 118100,80 дол. США. У зв`язку з прийнятим рішенням відповідачем було оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA403070/000373. Позивач вважає протиправними оскаржувані рішення та картку відмови. Зазначає, що на підтвердження заявленої митної вартості було надано митниці необхідні документи, які не містили розбіжностей. Позивач не погоджується з висновком митниці про неможливість підтвердження митної вартості через неподання коносаменту, оскільки такий документ не містить інформації щодо ціни товару, який перевозився. Відповідачем не доведено наявності у митниці обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за основним методом. У рішенні про коригування митної вартості не наведено пояснень щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних товарів, умов поставки, комерційних умов, не зазначено детальної інформації та джерел, що використовувалися при визначенні митної вартості оцінюваних товарів.
Ухвалою суду від 02.01.2024 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.
15.01.2024 в порядку усунення недоліків до суду надійшла подана у встановлений строк заява позивача з документом про доплату судового збору.
Ухвалою від 22.01.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.
29.01.2024 до суду надійшло клопотання Тернопільської митниці про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою від 05.02.2024 у задоволенні вказаного клопотання відповідача було відмовлено.
29.01.2024 надійшов відзив, у якому відповідач просив відмовити в задоволенні позову. Зазначив, що 04.12.2023 уповноваженою особою позивача було подано до митного оформлення митну декларацію (далі – МД) № 23UA403070005740U8 з метою митного оформлення товарів, зазначених у графі 31 МД. Під час здійснення митного контролю митницею було виявлено, що до митного оформлення не подано заявку, на підставі якої відповідно до п. 1.1 контракту № DMTZGM2021 від 03.06.2021 формуються партії, якими здійснюється поставка товару. Зазначені у додатку умови оплати: 365 днів з дати, вказаної у відвантажувальних документах, суперечать п. 3.4 контракту, відповідно до якого продавець надсилає оригінали документів на адресу покупця протягом двох днів з моменту отримання повної оплати за товар. Розрахунок ціни згідно з калькуляцією від 28.07.2023 здійснено на підставі додатку № 2023-7 від 28.07.2023, в якому зазначено умови поставки CPT, Тернопіль. Згідно з ІНКОТЕРМС умови поставки CPT означають, що продавець доставить товар названому перевізнику, та продавець зобов`язаний оплатити витрати, пов`язані з перевезенням товару до названого пункту призначення. За митною декларацією від 04.12.2023 № 23UA403070005740U8 митна вартість базується на фактурній вартості, тобто з урахуванням інформації, яка міститься в калькуляції, витрати на доставку до митної вартості не додано. У копії митної декларації країни відправлення від 15.09.2023 № 425820230000918102 зазначено коносамент № 230965646, який не подано до митного оформлення. Крім того, переклади не оформлено належним чином (відсутня інформація про перекладача та його освіту). Наявні ризики декларування недостовірних відомостей щодо митної вартості товарів та невключення всіх складових митної вартості у повному обсязі. Уповноваженою особою декларанта на вимогу митниці було додатково надано листи №№ 1, 2, 3 від 04.12.2023. Інших документів, зазначених у вимозі митниці, декларантом на підтвердження заявленої митної вартості товарів додатково не надано. Листом № 2023-7 від 04.12.2023 уповноважена особа декларанта повідомила митницю про відсутність додаткових документів. За результатами здійснення контролю правильності визначення заявленої декларантом митної вартості товарів прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA403070/2023/0000247/1 від 04.12.2023, яким митну вартість товарів визначено за резервним методом. За основу для обрахунку митної вартості товарів взято інформацію щодо раніше визнаної митної вартості товарів: товару № 1 – ЕМД від 10.08.2023 № UA403070/2023/002825 на рівні 2,23 дол. США/кг. (3690,65 USD/шт.) (умови поставки – CPT, виробник: WEIFANG GREENMASTER MACHINERY СО., LTD, товар – трактори з потужністю більш як 25 кВт, але не більш як 37 кВт). Відповідач зазначає, що рішення про коригування митної вартості товарів № UA403070/2023/0000247/1 від 04.12.2023 прийнято з дотриманням вимог чинного законодавства, є обґрунтованим та не підлягає скасуванню.
Відповідь на відзив та заперечення до суду не надійшли. Згідно з ч. 4 ст. 159 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що 03.06.2021 між WEIFANG GREENMASTER MACHINERY CO., LTD, Китай (продавець) і Товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпровський механо-тракторний завод», Україна (покупець) укладено зовнішньоекономічний контракт № DMTZGM2021 (далі – контракт), відповідно до пункту 1 якого продавець продає, а покупець купує «Товар» у кількості, асортименті та за цінами, вказаними в додатках, які є невід`ємною частиною цього контракту, для подальшої поставки в Україну.
Відповідно до пп. 2.1 п. 2 контракту поставка товару здійснюється партіями, які формувались виходячи з поданої покупцем заявки, і визначається в додатках.
Пунктом 3 контракту визначено терміни та умови поставки.
Згідно з пп. 3.2-3.4 п. 3 контракту умови поставки – FОВ Циндао, Китай. Поставка – морським транспортом 40HQ футовим контейнером. Протягом 2-х днів з моменту отримання повної оплати за товар продавець зобов`язаний вислати на адресу покупця оригінали наступних документів англійською мовою: інвойс на заявлену партію товару з підписом і печаткою продавця (3 оригінали); морський коносамент (3 оригінали); пакувальний лист з підписом і печаткою продавця (3 оригінали); сертифікат походження товару форма «А» (оригінал).
Відповідно до п. 4 контракту ціна на кожну партію товару визначається покупцем і продавцем, і вказується в додатках. В ціну товару включена вартість упаковки та маркування. Загальна сума контракту буде формуватися загальною кількістю додатків до даного контракту.
Оплата товару відповідно до цього контракту здійснюється покупцем в доларах США шляхом банківського переказу на поточний рахунок продавця. Оплата кожної партії товару визначається покупцем і продавцем, і вказується в додатках (пп. 5.1, 5.2 п. 5 контракту).
Додатком № 2 від 30.12.2022 до контракту сторони дійшли згоди викласти п. 3. Терміни та умови поставки контракту № DMTZGM2021 від 03.06.2021 у такій редакції, зокрема:
3.1. Правила тлумачення торгових термінів – «Incoterms 2010» мають обов`язковий характер для сторін в рамках цього контракту.
3.2. Умови поставки партії Товару визначаються покупцем і продавцем і вказуються у відповідному Додатку, на кожну партію Товару. Додаток є невід`ємною частиною цього Контракту і підписується в двох примірниках, які мають однакову юридичну силу для кожної із Сторін, документ складається мовами контракту: англійською та українською, з тотожними змістом для кожної із Сторін. Примірники, що передаються електронним та/або факсимільним зв`язком, мають повну юридичну силу, визнану Сторонами.
3.3. Продавець повинен передати з кожною партією товару покупцю наступні документи, мова документів повинна відповідати мові контракту: комерційний інвойс (оригінал або копію); пакувальний лист (оригінал або копію); сертифікат походження товару визначеної форми (оригінал), якщо такий потрібний.
28.07.2023 компанією WEIFANG GREENMASTER MACHINERY CO., LTD, Китай (продавець) і Товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпровський механо-тракторний завод» (покупець) підписано Додаток № 2023-7 до контракту № DMTZGM2021 від 03.06.2021, яким погоджено поставку на загальну суму 71496,00 дол. США, на умовах поставки СРТ-Тернопіль, Україна, товару:
1) мінітрактор Terra Force 554X у кількості 16 шт., ціна за шт. – 2227,50 дол. США, загальна вартість 35640 дол. США;
2) мінітрактор EUROFENG 554X у кількості 16 шт., ціна за шт. – 2241,00 дол. США, загальна вартість 35856,00 дол. США.
Додатком № 2023-7 від 28.07.2023 до контракту № DMTZGM2021 від 03.06.2021 також погоджено умови оплати: 365 днів з дати, вказаної у відвантажувальних документах.
28.07.2023 продавцем виставлено комерційний інвойс № 2023-7 на суму 71496,00 дол. США, у якому вказано умови поставки СРТ-Тернопіль, Україна.
04.12.2023 з метою митного оформлення товару Товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпровський механо-тракторний завод» подано митну декларацію № 23UA403070005740U8, за якою до митного оформлення було заявлено імпортований на підставі вказаного контракту товар: Мінітрактор Terra Force 554X – 16 шт. Тип двигуна: дизельний, 4-циліндровий, 4-тактний. Максимальна потужність двигуна – 36,80 кВт, колісні. Календарний та модельний рік випуску 2023 р.; Мінітрактор EUROFENG 554X – 16 шт. Тип двигуна: дизельний, 4-циліндровий, 4-тактний. Максимальна потужність двигуна – 36,80 кВт, колісні. Календарний та модельний рік випуску 2023 р.; поставляються в розібраному стані для зручності транспортування. Торговельна марка: EUROFENG і Terra Force. Виробник: WEIFANG GREENMASTER MACHINERY CO., LTD. Країна виробництва: CN.
Позивачем було заявлено митну вартість товару із застосуванням основного методу - за ціною договору (контракту).
Для підтвердження митної вартості товару декларантом було надано митниці такі документи: сертифікат якості № б/н від 15.09.2023; пакувальний лист від 15.09.2023 до інвойсу № 2023-7; рахунок-фактура (інвойс) № 2023-7 від 28.07.2023; накладна ЦІМ № 06015 від 27.11.2023; супровідний документ T1 № 23PL322080NS6AB7HO від 17.11.2023; супровідний документ T1 № 23PL322080NS69VG74 від 10.11.2023; супровідний документ T1 № 23PL322080NS6ACYP1 від 17.11.2023; сертифікат про походження товару № 23C3707A2186/00026 від 07.11.2023; комерційна пропозиція від виробника товару б/н від 14.07.2023; прейскурант (прайс-лист) виробника товару № б/н від 26.06.2023; розрахунок ціни (калькуляція) № б/н від 28.07.2023; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту): додаток № 1 від 31.12.2021, додаток № 2 від 30.12.2022, додаток № 2023-7 від 28.07.2023, додаток № 3 від 21.08.2023; зовнішньоекономічний договір (контракт) № DMTZGM2021 від 03.06.2021; декларація відповідності № б/н від 13.11.2023; заява декларанта або уповноваженої ним особи, у вигляді внесення коду до митної декларації, про те, що товари не включено в Реєстр радіоелектронних засобів та випромінювальних пристроїв, заборонених до застосування та ввезення на територію України № б/н від 04.12.2023; технічні характеристики від виробника товару б/н від 15.09.2023; технічні паспорти від виробника товару б/н від 15.09.2023; фото табличок мінітракторів б/н від 15.09.2023; копія митної декларації країни відправлення № 425820230000918102 від 15.09.2023.
04.12.2023 митницею було направлено електронне повідомлення декларанту про необхідність надання додаткових документів для підтвердження заявленого рівня митної вартості, на які декларантом надано відповіді листами від 04.12.2025.
04.12.2023 Тернопільською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA403070/2023/0000247/1, відповідно до якого визначену декларантом митну вартість товарів скориговано за другорядним – резервним методом. У графі 33 рішення зазначено, що у поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності, а також документально не підтверджено числові значення складових митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні, та на вимогу митного органу не подано документів, що підтверджують митну вартість товару. У рішенні наведено встановлені митницею обставини, про які зазначено у відзиві. Під час здійснення митного контролю митницею було виявлено, що до митного оформлення не подано заявку, на підставі якої відповідно до п. 1.1 контракту № DMTZGM2021 від 03.06.2021 формуються партії, якими здійснюється поставка товару. Зазначені у додатку умови оплати: 365 днів з дати, вказаної у відвантажувальних документах, суперечать п. 3.4 контракту, відповідно до якого продавець надсилає оригінали документів на адресу покупця протягом двох днів з моменту отримання повної оплати за товар. Розрахунок ціни згідно з калькуляцією від 28.07.2023 здійснено на підставі додатку № 2023-7 від 28.07.2023, в якому зазначено умови поставки CPT, Тернопіль. Згідно з ІНКОТЕРМС умови поставки CPT означають, що продавець доставить товар названому перевізнику, та продавець зобов`язаний оплатити витрати, пов`язані з перевезенням товару до названого пункту призначення. За митною декларацією від 04.12.2023 № 23UA403070005740U8 митна вартість базується на фактурній вартості, тобто з урахуванням інформації, яка міститься в калькуляції, витрати на доставку до митної вартості не додано. У копії митної декларації країни відправлення від 15.09.2023 № 425820230000918102 зазначено коносамент № 230965646, який не подано до митного оформлення. Крім того, переклади не оформлено належним чином (відсутня інформація про перекладача та його освіту). Наявні ризики декларування недостовірних відомостей щодо митної вартості товарів та невключення всіх складових митної вартості у повному обсязі. Вказано про відсутність можливості застосування інших другорядних методів визначення митної вартості, та що за основу для обрахунку митної вартості товарів взято інформацію щодо раніше визнаної митної вартості товарів: товару № 1 - згідно з ЕМД від 10.08.2023 № UA403070/2023/002825 на рівні 2,23 дол. США/кг. (3690,65 USD/шт.) (умови поставки – CPT, виробник: WEIFANG GREENMASTER MACHINERY СО., LTD, товар – трактори з потужністю більш як 25 кВт, але не більш як 37 кВт).
У зв`язку з прийнятим рішенням про коригування митної вартості Тернопільською митницею сформовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA403070/000373, у якій зазначено про необхідність подання нової митної декларації на підставі рішення про коригування митної вартості товарів № UA403070/2023/0000247/1 від 14.12.2023.
Товар було випущено у вільний обіг за МД № 23UA403070005813U9 від 05.12.2023. Як зазначено в позовній заяві, різниця митних платежів, що підлягали сплаті з урахуванням митної вартості, розрахованої декларантом, та митної вартості, розрахованої митним органом в оскаржуваному рішенні, становить 339847,80 грн. Відповідач цієї обставини не заперечував.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд дійшов такого висновку.
Згідно з Угодою про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року за митними органами зберігається право перевіряти інформацію імпортерів щодо визначення митної вартості, з точки зору її повноти і правильності (стаття 17 та додаток III, параграф 6 Угоди).
Перевірка документів та відомостей, які подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій шляхом проведення: формато-логічного контролю; контролю співставлення; контролю із застосуванням системи управління ризиками та в інші способи, передбачені МК України (стаття 337 МК України).
Згідно з частиною 1 статті 320 МК України форми та обсяги митного контролю обираються: 1) посадовими особами митних органів на підставі результатів застосування системи управління ризиками; та/або 2) автоматизованою системою управління ризиками.
Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (стаття 49 МК України).
Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу (стаття 51 МК України).
Відповідно до статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.
Відповідно до частин першої, другої статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Згідно з частиною третьою статті 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Відповідно до частин першої-третьої статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Частиною шостою статті 54 МК України встановлено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Згідно з частинами першою, другою статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання забезпечення сплати митних платежів відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.
Відповідно до ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.
При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.
У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.
Відповідно до ч. 2 ст. 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Частиною третьою статті 58 МК України визначено, що у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.
Згідно з ч. 4 ст. 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.
За змістом ч. 5 ст. 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Відповідно до частин восьмої, дев`ятої статті 58 МК України термін «ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті» стосується лише ціни оцінюваних товарів. Дивіденди або інші платежі покупця на користь продавця, не пов`язані з оцінюваними товарами, не є частиною митної вартості. Додавання, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, згідно з цією статтею робляться лише на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню. Розрахунки згідно із цією статтею робляться лише на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню.
Згідно з частинами першою, другою статті 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 256 МК України відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом. У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Зазначене рішення повинно також містити інформацію про порядок його оскарження.
Суд зазначає, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Однак дискреційні повноваження митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До таких, зокрема, належать процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до шостого) визначення митної вартості товарів.
Згідно з частиною шостою статті 53 МК України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
У той же час витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а визначення митної вартості не за першим методом можливе тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.
Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає органу доходів і зборів право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Разом із тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України.
Наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
Факт наявності в автоматизованій системі митного органу інформації, що товар, який задекларовано позивачем, розмитнювався раніше за вищою вартістю, за відсутності інших визначених законом підстав, не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює.
Верховний Суд у постанові від 23.07.2019 у справі № 1140/3242/18 вказав на те, що наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Такі сумніви є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. У зв`язку з вказаним саме на митний орган покладається обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у достовірності цих відомостей.
Надаючи оцінку доводам відповідача, які стали підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товарів, суд зазначає, що відповідачем не доведено, що подані позивачем до митного оформлення документи на підтвердження вартості товарів, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно з контрактом № DMTZGM2021 від 03.06.2021, з урахуванням внесених до нього змін, та Додатком № 2023-7 від 28.07.2023, комерційним інвойсом № 2023-7 від 28.07.2023, пакувальним листом від 26.06.2023 поставка імпортованого позивачем товару здійснювалася на умовах СРТ-Тернопіль згідно з Інкотермс-2010.
Відповідно до Інкотермс-2010 СРТ («Фрахт/перевезення оплачене до») означає, що Продавець передає товар перевізнику або іншій особі, номінованому продавцем, в узгодженому місці (якщо таке місце погоджено сторонами) і що продавець зобов`язаний укласти договір перевезення і нести витрати з перевезення, необхідні для доставки товару в узгоджене місце призначення.
Поставка товару на умовах СРТ зобов`язує продавця укласти договір та сплатити фрахт/перевезення, необхідний для доставки товару до названого місця призначення, витрати на забезпечення здійснення митного оформлення товару при експорті.
Отже, наведене свідчить про те, що погоджуючи саме обрані умови поставки СРТ, сторони контракту виходили з того, що ціна вже включає в себе вартість товару і транспортні витрати.
З урахуванням наведеного, поставка товару на умовах СРТ передбачає, що у фактурну вартість товару вже включено вартість товару та фрахт або транспортні витрати. 
Згідно з п. 6 ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.
Відповідно до частини 10 статті 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати на транспортування оцінюваних товарів до місця ввезення на митну територію України (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.
Відповідачем не надано суду будь-яких доказів на спростування умов постави СРТ-Тернопіль та інших доказів, які би свідчили, що позивач поніс додаткові витрати на транспортування товару до місця призначення.
Щодо доводів відповідача про те, що зазначені у додатку умови оплати - 365 днів з дати, вказаної у відвантажувальних документах, суперечать п. 3.4 контракту, відповідно до якого продавець надсилає оригінали документів на адресу покупця протягом двох днів з моменту отримання повної оплати за товар, суд зазначає таке.
З урахуванням змін, внесених додатком № 2 від 30.12.2022 до контракту № DMTZGM2021 від 03.06.2021, відповідно до п. 3.3 цього контракту продавець повинен передати з кожною партією товару покупцю наступні документи, мова документів повинна відповідати мові контракту: комерційний інвойс (оригінал або копію); пакувальний лист (оригінал або копію); сертифікат походження товару визначеної форми (оригінал), якщо такий потрібний. Отже, суперечності в умовах контракту та додатку до нього, на які в оскаржуваному рішенні та відзиві посилався відповідач, відсутні.
Станом на дату митного оформлення строк оплати за контрактом № DMTZGM2021 від 03.06.2021, з урахуванням Додатку № 2023-7 від 28.07.2023, не настав.
Суд не бере до уваги посилання відповідача на неподання декларантом додаткових документів (заявки, коносаменту), оскільки в даному випадку їх відсутність не впливає на правильність визначення декларантом митної вартості товарів за основним методом, що підтверджується наданими до митного оформлення документами. Неподання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку щодо наявності підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.
Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товарів та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару. В цьому випадку митниця повинна здійснити дослідження документів щодо поставки товару з метою встановлення доказів, які підтверджують або спростовують цей сумнів.
Верховним Судом у постанові від 04.11.2021 у справі № 120/2634/19-а (адміністративне провадження № К/9901/14664/20) зазначено, що рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися виключно на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин при здійсненні ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено. Також слід врахувати, що в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень з питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню.
Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 27.07.2018 у справі № 809/1174/17, у рішенні про коригування заявленої митної вартості митний орган повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію, яка використовувалася митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.
Так, у рішеннях про коригування заявлених митних вартостей, крім визначення джерела інформації, яка взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.
Таку правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 08.02.2019 у справі № 825/648/17.
У рішенні про коригування митної вартості товарів, що оскаржується позивачем, відсутні порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за таким другорядним методом, як резервний.
До відзиву додано копію електронної митної декларації від 10.08.2023 № UA403070/2023/002825, яка слугувала джерелом інформації для коригування митної вартості імпортованих позивачем товарів. За вказаною митною декларацією було здійснено оформлення товарів – мінітракторів того самого виробника - WEIFANG GREENMASTER MACHINERY СО., LTD, на тих самих умовах - CPT, м. Тернопіль, однак іншої торговельної марки – ДМТЗ та моделі – ДМТЗ 454, тип двигуна - дизельний, 4-циліндровий, 4-тактний, з максимальною потужністю двигуна – 33,10 кВт, що не збігаються із зазначеними у поданій позивачем митній декларації.
Відповідач не підтвердив належними доказами та аргументованими доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.
Зауваження, що викладені митницею в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів, суд вважає помилковими, оскільки їх не можна віднести до таких, що можуть слугувати підставою для відмови у визначенні митної вартості товарів за ціною договору (контракту).
З матеріалів справи судом встановлено, що декларант подав усі документи, які ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, які підтверджували ціну товару, що підлягала сплаті позивачем на користь продавця, тобто підтверджували митну вартість товару за ціною договору.
Декларантом включено до митної вартості товарів усі необхідні складові, визначено їх числові значення, підтверджено та обґрунтовано документально складові митної вартості товарів - ціну, що підлягала сплаті за товар, а також спростовано обставини, які унеможливлюють, на думку контролюючого органу, застосування основного методу визначення митної вартості товарів.
Митним органом не доведено, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, та не надано доказів, які б підтверджували відсутність підстав для визначення митної вартості за ціною договору.
Підстави для незастосування першого методу визначення митної вартості судом не встановлено, наявність підстав для коригування митної вартості товару відповідачем не доведено.
Відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів правомірності оскаржуваного рішення та складеної у зв`язку з його прийняттям картки відмови у прийнятті митної декларації. Натомість, позивачем доведено та підтверджено належними доказами обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.
З системного аналізу матеріалів справи, наведених норм законодавства, з урахуванням висновків Верховного Суду, суд дійшов висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Позивачем за подання позовної заяви до суду сплачено судовий збір у сумі 7781,72 грн (5097,72 грн відповідно до платіжної інструкції № 3 від 28.12.2023 та 2684,00 грн відповідно до платіжної інструкції № 5 від 15.01.2024).
Згідно з ч.ч. 1, 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставка судового збору за подання до адміністративного суду позову майнового характеру, який подано юридичною особою, становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб у сумі 2684,00 грн.
Судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у постанові від 16.03.2020 у справі № 1.380.2019.001962 сформулювала правовий висновок, що при оскарженні рішення про коригування митної вартості товарів ціною позову у розумінні підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI є різниця митних платежів, що підлягали сплаті із врахуванням митної вартості, розрахованої декларантом, та митної вартості, розрахованої митним органом в оскаржуваному рішенні.
У постанові від 27.08.2024 у справі № 120/15468/23 Верховний Суд наголосив на тому, що рішення про коригування митної вартості та картка відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є взаємопов`язаними однаковими правовідносинами, відтак вказані рішення у випадку їх спільного оскарження розцінюються як одне ціле. Суд не повинен додатково визначати судовий збір за оскарження картки відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення як немайнову вимогу.
Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Ціною позову у цій справі є різниця митних платежів, що підлягали сплаті із урахуванням митної вартості, розрахованої декларантом, та митної вартості, розрахованої митним органом в оскаржуваних рішеннях, що становить 339847,80 грн. За подання до суду позовної заяви підлягав сплаті судовий збір у сумі 5097,72 грн (339847,80 грн х 1,5%).
Позивачем надміру сплачено судовий збір у сумі 2684,00 грн (7781,72 - 5097,72). 
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають стягненню понесені позивачем витрати зі сплати судового збору за подання до суду позовної заяви в сумі 5097,72 грн.
Керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 90, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровський механо-тракторний завод» до Тернопільської митниці про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення - задовольнити. 
Визнати протиправними та скасувати рішення Тернопільської митниці про коригування митної вартості товарів № UA403070/2023/0000247/1 від 04.12.2023 та картку відмови Тернопільської митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA403070/000373.
Стягнути з Тернопільської митниці за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровський механо-тракторний завод» судові витрати зі сплати судового збору в сумі 5097,72 грн (п`ять тисяч дев`яносто сім гривень 72 копійки).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпровський механо-тракторний завод», місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. Святослава Хороброго, буд. 14, код ЄДРПОУ 43048805.
Відповідач: Тернопільська митниця, місцезнаходження: 46400, м. Тернопіль, вул. Текстильна, буд. 38, код ЄДРПОУ 43985576.
Повний текст рішення суду складено 15.01.2026.

Суддя В.В. Рянська