ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА  
справа № 753/22226/25
провадження № 1-кп/753/1090/26
В И Р О К 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"23" січня 2026 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:
головуючого - судді    ОСОБА_1 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, працюючого двірником, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , несудимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,
за участю:
секретаря судового засідання   ОСОБА_3 ,
прокурора      ОСОБА_4 , 
обвинуваченого    ОСОБА_2 ,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_2 , діючи в умовах воєнного стану, 25 вересня 2025 року приблизно об 14 год. 30 хв., перебуваючи біля магазину «БАДЬОРИЙ», який розташований за адресою: м. Київ, вул. Харківське Шосе,58, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав, належний ОСОБА_5 велосипед марки «TOPRIDER» 550, вартістю 4823 грн. 50 коп., після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд. 

У судовому засіданні обвинувачений  ОСОБА_2  свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що, знаходячись на Харківському Шосе, 58, побачив велосипед, який викрав, оскільки були потрібні кошти на лікування.
Вартість викраденого ОСОБА_2 не оспорює, цивільний позов потерпілої визнав частково, оскільки велосипед потерпілій повернули, він постійно лікується і не має можливості виплачувати такі кошти.

Оскільки обвинувачений  ОСОБА_2  у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та розмір цивільного позову, та беручи до уваги, що прокурор та потерпіла, не оспорюють фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. 

Ураховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, цивільний позов в частині відшкодування моральної шкоди, прийшов до висновку, що винуватість  ОСОБА_2  у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання  ОСОБА_2  суд, ураховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, те, що відповідно до вимог ст. 12 КК України він відноситься до тяжкого, обставини вчинення правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який за даними облікової документації не перебуває на обліку у лікарів психіатра та нарколога, працює, уважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки саме таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових правопорушень.
Разом з тим, суд уважає, що виправлення  ОСОБА_2 , ураховуючи обставини справи, дані про його особу, який несудимий, має постійне місце проживання, щире каяття у вчиненому, що судом визнається як обставина, яка пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, стан здоров`я, можливе без ізоляції від суспільства і тому до нього слід застосувати вимоги ст.ст. 75, 76 КК України.

Щодо заявленого потерпілою ОСОБА_5 цивільного позову на суму 50000 грн., то суд зазначає наступне.
При визначенні розміру грошового стягнення в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди в сумі суд ураховує характер і тривалість страждань потерпілої, тяжкості вимушених змін в їх життєвих стосунках, майновий стан обвинуваченого, те, що велосипед було повернуто потерпілій, керуючись принципом розумності та справедливості, уважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 3000 грн., оскільки саме у такій сумі вона у сукупності відповідатиме характеру і обсягу спричинених страждань та іншим негативним наслідкам, що настали, не призведе до безпідставного збагачення, а тільки компенсує завдану потерпілій моральну шкоду, у зв`язку з чим, цивільний позов потерпілої в цій частині підлягає задоволенню частково.

Долю речових доказів та процесуальних витрат вирішити у відповідності до вимог ч. 9 ст. 100 та ч. 2 ст. 124 КПК України.
Керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд 
у х в а л и в:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України  ОСОБА_2  звільнити від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти на  ОСОБА_2  такі обов`язки: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Цивільний позов потерпілої  ОСОБА_5  задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 3000 грн. у рахунок відшкодування завданих моральних збитків.
Речові докази: диск з відеозаписом з магазину - залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження, велосипед - залишити у власності потерпілої, змив з керма - знищити.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Київського Апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. 
Суддя ОСОБА_1