ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Симона Петлюри, 16/108, м. Київ, 01032, тел. (044) 235-95-51, е-mail: inbox@ko.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" лютого 2026 р. Справа № 911/3567/25 

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін, матеріали справи

за позовом Державного підприємства “Міжнародний аеропорт “Бориспіль”
до Товариства з обмежено відповідальністю «Інтернешнл Еір Сервіс» 
про стягнення 40 157,84 гривень
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство “Міжнародний аеропорт “Бориспіль” (далі – ДП “Міжнародний аеропорт “Бориспіль”/позивач) звернулось до Господарського суду Київської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернешнл Еір Сервіс» (далі – ТОВ «Інтернешнл Еір Сервіс»/відповідач) про стягнення 33 868,36 гривень, з яких: 30 625,20 грн основного боргу, 2 700,75 грн пені, 261,36 грн 3% річних та 281,05 грн інфляційних втрат.
Господарський суд Київської області ухвалою від 26.11.2025 у справі №911/3567/25 прийняв позовну заяву ДП “Міжнародний аеропорт “Бориспіль” до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, без проведення судового засідання, а також встановив відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Приписами частини 6 статті 242 ГПК України передбачено, що, зокрема, якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі шляхом надсилання до електронного кабінету у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
З огляду наведеного, ураховуючи відсутність у відповідача зареєстрованого електронного кабінету в підсистемі ЄСІТС “Електронний суд” ухвалу про відкриття провадження у цій справі судом надіслано:
- за офіційно зареєстрованою адресою місцезнаходження ТОВ «Інтернешнл Еір Сервіс» згідно відомостей ЄДР. Відповідну поштову кореспонденцію повернуто органом поштового зв`язку з зазначенням причин «за закінченням терміну зберігання»;
- на вказану в укладеному між сторонами договорі електронну пошту ТОВ «Інтернешнл Еір Сервіс».
Однак у встановлений судом строк відповідач не скористався наданим йому статтею 165 Господарського процесуального кодексу України правом та відзив на позовну заяву не подав, як і не надав вказаний учасник судового процесу жодних доказів у справі.
У розрізі зазначеного вище та можливості відповідача реалізувати свої процесуальні права судом також враховано, що ухвалу про відкриття провадження у зазначеній справі офіційно оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень - www.reyestr.court.gov.ua.
З огляду вказаного суд дійшов висновку, що відповідач мав можливість бути обізнаними із відповідним судовим провадженням та подати заяви та/або письмові пояснення стосовно власної позиції по суті спору.
Поряд з тим 22.12.2025 з використанням підсистеми Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи "Електронний суд" у формі електронного документа до Господарського суду Київської ДП “Міжнародний аеропорт “Бориспіль” подано заяву про зміну предмету позову, відповідно до змісту якої позивачем вказано про збільшення основної суми боргу внаслідок прострочення відповідачем договірних зобов`язань за жовтень 2025 року.
З огляду на вказане позивач зауважив, що станом на момент означеної заяви основна сума боргу відповідача та відповідно, перераховані суми пені, 3% річних та інфляційних втрат склали загалом 40 157,84 гривень, з яких: 
- 37 772,43 грн основного боргу;
- 3 629,50 грн пені;
- 351,24 грн 3% річних;
- 404,67 грн інфляційних втрат, які позивач і просить стягнути з відповідача згідно з поданою заявою про зміну предмета позову.
Вказану заяву судом прийнято як таку, що подана з дотримання процесуальних норм та у встановлений строк, зокрема і до початку розгляду справи по суті.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази та оцінивши їх в сукупності, суд 
УСТАНОВИВ:

11.01.2023 між ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» як балансоутримувачем та ТОВ «Інтернешнл Еір Сервіс» як орендарем укладено договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю №02.5-14/1-681 (далі – договір №02.5-14/1-681).
Пунктами 1.1. та 1.1.1 договору №02.5-14/1-681 сторони передбачили, зокрема, що у зв`язку з укладенням між РВ ФДМУ по Київській, Черкаській та Чернігівській областях, балансоутримувачем та орендарем договору оренди нерухомого або іншого окремого індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності №2494 від 04.02.2022 (далі – договір оренди), орендарем отримано в строкове платне користування частину приміщення №226, площею 3,65 кв.м. на третьому поверсі пасажирського терміналу «D» (далі – майно або приміщення), яку орендар має право використовувати за будь-яким цільовим призначенням, за виключенням наведених у вказаному пункті цільових призначень.
Балансоутримувач надає, а орендар отримує та оплачує послуги, перелік, вартість (ціну), далі – вартість, яких визначено додатком №1 до договору, далі – послуги.
Зокрема відповідно до пунктів 1, 2, 3 та 9 копії наданої до позову разом з вказаним вище Таблиці №1 (додатку №1 до договору) сторонами погоджено такі послуги і їх вартість, відповідно:
- виробництво та постачання теплової енергії за 1 Гкал – 4 139,58 грн без ПДВ за 3,65 кв.м.?0,255 Гкал;
- забезпечення санітарно-гігієнічних умов праці одного працівника за місяць - 140,46 грн без ПДВ за 2 працівників;
- вода, використана для прибирання 1 кв.м. приміщення самостійно за місяць – 6,33 грн без ПДВ за 3,65 кв.м;
- створення та підтримання балансоутримувачем відповідних правових, технічних, майнових, організаційних, безпекових та інших передумов для здійснення орендарем господарської діяльності в ДП МА «Бориспіль».
Відповідно до пунктів 2.9., 3.2.6., 5.5., 7.1. договору №02.5-14/1-681 для послуги «Забезпечення санітарно-гігієнічних умов праці одного працівника» передбачено, зокрема, такі умови: орендар протягом 5-ти робочих днів з дати початку господарської діяльності в орендованому приміщенні надає інформацію про кількість працівників орендаря, які працюють в орендованому приміщенні. При зміні кількості працюючих, орендар до 5-го числа місяця, наступного за звітним, надає оновлену інформацію офіційним листом (такий лист вважається невід`ємною частиною договору, що не потребує внесення змін до договору).
Щомісяця, з 10-го числа місяця, що слідує за звітним, балансоутримувач направляє орендарю за допомогою програмного забезпечення (ПЗ) М.Е.Doc рахунок, акт та раз на рік рахунок-фактуру на оплату компенсації земельного податку згідно з пунктом 1.1.3. договору. Як тільки рахунок і акт будуть прийняті у ПЗ М.Е.Doc, відправнику (балансоутримувачу) надійде повідомлення про доставку отримувачем (орендарем). Сторони домовились, що датою отримання рахунку та акту буде вважтись дата визначена у повідомленні про доставку рахунку та акту у ПЗ М.Е.Doc. Сплата рахунку здійснюється орендарем до 20 (двадцятого) числа того ж місяця.
У разі неможливості направлення балансоутримувача орендарю рахунків, актів за допомогою програмного забезпечення (ПЗ) M.E.Doc, порядок отримання орендарем рахунків, актів здійснюється наступним чином: щомісяця, з 10-го числа місяця, що слідує за звітним, самостійно одержувати в бухгалтерії балансоутримувача, зокрема, рахунок, акт. Датою отримання рахунку та акту вважається 15 число кожного місяця незалежно від дати його фактичного отримання. Сплата рахунку здійснюється орендарем до 20 (двадцятого) числа того ж місяця.
Орендар зобов`язаний, в разі несвоєчасної оплати отриманих послуг, сплачувати балансоутримувачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пені від суми заборгованості за кожен день прострочення. Пеня нараховується до моменту повного погашення заборгованості за цим договором.
Договір набирає чинності з моменут укладення сторонами та діє до 03.02.2027.
До позовної заяви додано копії договору №02.5-14/1-681 разом з додатками до нього, договору оренди, а також копію адресованого ТОВ «Інтернешнл Еір Сервіс» листа ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» про зміну вартості послуг №25-22/1-81 від 03.03.2025, у якому балансоутримувач повідомив орендаря про встановлення економічно-обгрунтованих тарифів на послуги з 01.04.2025, зокрема:
- виробництво, транспортування та постачання теплової енергії - ціною 3 732,80 грн без ПДВ за 1 Гкал;
- забезпечення санітарно-гігієнічних умов праці одного працівника за місяць - ціною 112,55 грн без ПДВ;
- вода, використана для прибирання 1-го кв.м. приміщення самостійно за місяць - ціною 7,78 грн без ПДВ (далі також – лист від 03.03.2025).
Покликаючись на вказане вище та мотивуючи звернення до суду із відповідним позовом, ДП “Міжнародний аеропорт “Бориспіль” зазначило, що в порушення умов укладеного між сторонами договору №02.5-14/1-681 відповідач не сплатив позивачу кошти
за надані у квітні-жовтні 2025 року послуги на загальну суму 35 772,43 грн, внаслідок чого у відповідача виник борг у відповідному розмірі.
У розрізі вказаного вище позивач зазначив, що за вказані вище місяці позивачем виставлено/складено та направлено відповідачу рахунки на оплату та акти приймання-здачі виконаних послуг (далі - акти), вартістю послуг загалом на суму 35 772,43 грн, а саме:
1) згідно рахунку-фактури №897/316 від 30.04.2025 за квітень 2025 року – 5 104,20 грн з ПДВ, з яких: 
- 270,12 грн з ПДВ за забезпечення санітарно-гігієнічних умов праці двох працівників (ціною 112,55 грн без ПДВ за одну людину);
- 34,08 грн за воду, використану для прибирання 3,65 кв.м. приміщення самостійно (ціною 7,78 грн без ПДВ за 1 кв.м.);
- 4 800,00 грн ПДВ за створення та підтримання балансоутримувачем відповідних правових, технічних, майнових, організаційних, безпекових та інших передумов для здійснення орендарем господарської діяльності;
2) згідно рахунку-фактури №897/568 від 31.05.2025 за травень 2025 року – 5 104,20 грн з ПДВ, з яких: 
- 270,12 грн з ПДВ за забезпечення санітарно-гігієнічних умов праці двох працівників (ціною 112,55 грн без ПДВ за одну людину);
- 34,08 грн за воду, використану для прибирання 3,65 кв.м. приміщення самостійно (ціною 7,78 грн без ПДВ за 1 кв.м.);
- 4 800,00 грн ПДВ за створення та підтримання балансоутримувачем відповідних правових, технічних, майнових, організаційних, безпекових та інших передумов для здійснення орендарем господарської діяльності;
3) згідно рахунку-фактури №897/636 від 30.06.2025 за червень 2025 року – 5 104,20 грн з ПДВ, з яких: 
- 270,12 грн з ПДВ за забезпечення санітарно-гігієнічних умов праці двох працівників (ціною 112,55 грн без ПДВ за одну людину);
- 34,08 грн за воду, використану для прибирання 3,65 кв.м. приміщення самостійно (ціною 7,78 грн без ПДВ за 1 кв.м.);
- 4 800,00 грн ПДВ за створення та підтримання балансоутримувачем відповідних правових, технічних, майнових, організаційних, безпекових та інших передумов для здійснення орендарем господарської діяльності;
4) згідно рахунку-фактури №897/770 від 31.07.2025 за липень 2025 року – 5 104,20 грн з ПДВ, з яких: 
- 270,12 грн з ПДВ за забезпечення санітарно-гігієнічних умов праці двох працівників (ціною 112,55 грн без ПДВ за одну людину);
- 34,08 грн за воду, використану для прибирання 3,65 кв.м. приміщення самостійно (ціною 7,78 грн без ПДВ за 1 кв.м.);
- 4 800,00 грн ПДВ за створення та підтримання балансоутримувачем відповідних правових, технічних, майнових, організаційних, безпекових та інших передумов для здійснення орендарем господарської діяльності;
5) згідно рахунку-фактури №897/821 від 31.08.2025 за серпень 2025 року – 5 104,20 грн з ПДВ, з яких: 
- 270,12 грн з ПДВ за забезпечення санітарно-гігієнічних умов праці двох працівників (ціною 112,55 грн без ПДВ за одну людину);
- 34,08 грн за воду, використану для прибирання 3,65 кв.м. приміщення самостійно (ціною 7,78 грн без ПДВ за 1 кв.м.);
- 4 800,00 грн ПДВ за створення та підтримання балансоутримувачем відповідних правових, технічних, майнових, організаційних, безпекових та інших передумов для здійснення орендарем господарської діяльності;
6) згідно рахунку-фактури №897/874 від 30.09.2025 за вересень 2025 року – 5 104,20 грн з ПДВ, з яких: 
- 270,12 грн з ПДВ за забезпечення санітарно-гігієнічних умов праці двох працівників (ціною 112,55 грн без ПДВ за одну людину);
- 34,08 грн за воду, використану для прибирання 3,65 кв.м. приміщення самостійно (ціною 7,78 грн без ПДВ за 1 кв.м.);
- 4 800,00 грн ПДВ за створення та підтримання балансоутримувачем відповідних правових, технічних, майнових, організаційних, безпекових та інших передумов для здійснення орендарем господарської діяльності;
7) згідно рахунку-фактури №897/946 від 31.10.2025 за жовтень 2025 року – 5 147,23 грн, з яких: 
- 293,88 грн з ПДВ за забезпечення санітарно-гігієнічних умов праці двох працівників (ціною 122,45 грн без ПДВ за одну людину);
- 34,64 грн за воду, використану для прибирання 3,65 кв.м. приміщення самостійно (ціною 7,91 грн без ПДВ за 1 кв.м.);
- 4 800,00 грн ПДВ за створення та підтримання балансоутримувачем відповідних правових, технічних, майнових, організаційних, безпекових та інших передумов для здійснення орендарем господарської діяльності;
- 18,71 грн з ПДВ за виробництво та постачання теплової енергії (за 0,0041 Гкал ціною 3 803,45 грн без ПДВ за 1 Гкал) (далі також – рахунки на оплату).
Відповідно до викладених у позові доводів, означені вище рахунки-фактури та акти направлено орендарю за допомогою програмного забезпечення (ПЗ) M.E.Doc, попри те не доставлено у зв`язку з невикористанням ТОВ «Інтернешнл Еір Сервіс» такого програмного забезпечення.
З огляду на вказане, за доводами позивача, він направив рахунки на оплату та акти відповідачу на зазначені у договорі електронну та поштову адреси, на підтвердження чого до матеріалів справи долучено як копії зазначених рахунків і актів, так і копії поштових відправлень та роздруківки з поштового ресурсу в мережі «Інтеренет» про відправлення на офіційну електронну пошту відповідача рахунків і актів за період з квітня по жовтень 2025 року.
Також до позовної заяви додано копію відомості про споживання теплової енергії у жовтні 2025 року.
З огляду на відсутність проведених оплат вартості наданих відповідачу послуг ДП “Міжнародний аеропорт “Бориспіль” звернулось до суду із позовом у цій справі та, зокрема, вимогою про стягнення з ТОВ «Інтернешнл Еір Сервіс» 37 772,43 грн основного боргу.
Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Оскільки відповідачем не надано суду ані відзиву на позовну заяву, ані будь-яких інших доказів, що впливають на вирішення даного спору по суті, суд у відповідності до ст. 165 ГПК України, здійснював розгляд даної справи за наявними у ній матеріалами.
З`ясувавши обставини справи та дослідивши подані докази, суд дійшов таких висновків.
Приписами ч. ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України унормовано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Частинами 1, 2 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори.
Згідно з ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Приписами ст. 526, ч. 1 ст. 530, ч. 1 ст. 627, ст. 629 Цивільного кодексу України унормовано, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. 
Договір є обов`язковим для виконання.
Приписами статей 73, 74, 78 ГПК України унормовано, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами, зокрема, письмовими і електронними доказами.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. 
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.
Статтею 79 та частинами 1, 2 статті 86 ГПК України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
У розрізі зазначених вище статей процесуального права суд вважає за необхідне зазначити, що судове пізнання завжди опосередковане, оскільки спрямоване на вивчення події, що мала місце в минулому.
Звідси суд, реалізовуючи таку виключну коментенцію, як надання оцінки доказам, здійснює її за унормованими процесуальними нормами правилами і принципами/стандартами з урахуванням відсутності у жодного доказу заздалегідь встановленої сили, а також того, що:
- належність доказів – спроможність фактичних даних містити інформацію щодо обставин, які входять до предмета доказування, слугувати аргументами (посилками) у процесі встановлення об`єктивної істини, тобто під належністю доказу розуміється наявність об`єктивного зв`язку між змістом судових доказів (відомості, що містяться в засобах доказування) і самими фактами, що є об`єктом судового пізнання;
- обов`язок доказування в силу вимог процесуального закону покладено безпосередньо на сторони, тоді як надання оцінки доказам є виключною компетенцією суду та здійснюється за унормованими процесуальними нормами правилами і принципами/стандартами.
З огляду на вказані законодавчі приписи матеріальних та процесуальних норм, реалізуючи власну компетенцію щодо оцінки наданих позивачем доказів у їх сукупності, у суду не виникло розумних сумнівів стосовно обставин надання позивачем у квітні-вересні 2025 року послуг на користь відповідача та прийняття останнім цих послуг у відповідно вказаних у рахунках обсягах/об`ємах та визначеною ціною.
З урахуванням зазначеного судом враховано, що відповідач не заперечив обставини отримання послуг, у тому числі і тих, які обумовлені перебуванням працівників орендаря у приміщенні, зокрема суду не надано доказів зміни погодженої договором кількості осіб – 2 працівники, від якої розраховано послуги з використання води для самостійного прибирання та забезпечення санітарно-гігієнічних умов праці.
Стосовно ж вартості наданих відповідачу послуг згідно рахунку-фактури №897/946 від 31.10.2025 за жовтень 2025 року, то суд зазначає про безпідставність здійсненого позивачем розрахунку вказаних у такому рахунку послуг, зокрема:
- за забезпечення санітарно-гігієнічних умов праці двох працівників за ціною 122,45 грн без ПДВ за одну людину, оскільки відповідно до листа від 03.03.2025 ціна такої послуги склала 112,55 грн без ПДВ за одну людину;
- за воду, використану для прибирання 3,65 кв.м. приміщення самостійно за ціною 7,91 грн без ПДВ за 1 кв.м., оскільки відповідно до листа від 03.03.2025 ціна такої послуги склала 7,78 грн без ПДВ за 1 кв.м.;
- за виробництво та постачання теплової енергії за ціною 3 803,45 грн без ПДВ за 1 Гкал, оскільки відповідно до листа від 03.03.2025 ціна такої послуги склала 3 732,80 грн без ПДВ за 1 Гкал.
Суд звертає увагу на те, що згідно з ч. 8 ст. 252 ГПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Так, під час розгляду цієї справи у передбаченому процесуальним законом порядку позивачем не надано суду жодних належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження зміни тарифів на послуги та встановлення на означені вище види послуг іншої ціни аніж та, що вказана у доданому до позову листі від 03.03.2025.
Зазначення ж у рахунку на оплату вже іншої ціни на послуги не відповідає погодженому у договорі порядку зміни вартості послуг, тоді як позивач, як ініціююча позов особа, не звільняється від власного процесуального обов`язку з подання доказів, що належно та достовірно могли б підтвердити заявлені ним вимоги та розраховані суми боргу.
Отже, арифметично правильною та обґрунтованою вартістю наданих відповідачу у жовтні 2025 року послуг загалом є 5 122,57 грн, яка складається з таких сум:
- 270,12 грн з ПДВ за забезпечення санітарно-гігієнічних умов праці двох працівників (ціною 112,55 грн без ПДВ за одну людину);
- 34,08 грн з ПДВ за воду, використану для прибирання 3,65 кв.м. приміщення самостійно (ціною 7,78 грн без ПДВ за 1 кв.м.);
- 4 800,00 грн ПДВ за створення та підтримання балансоутримувачем відповідних правових, технічних, майнових, організаційних, безпекових та інших передумов для здійснення орендарем господарської діяльності;
- 18,37 грн з ПДВ за виробництво та постачання теплової енергії (за 0,0041 Гкал ціною 3 732,80 грн без ПДВ за 1 Гкал).
З огляду наведеного суд дійшов висновку, що підписання сторонами договору №02.5-14/1-681 без будь-яких зауважень чи заперечень щодо його змісту свідчить про погодження, зокрема, відповідача з умовами відповідно укладеного правочину та, з урахуванням обставин надання позивачем послуг і направлення відповідачу актів, рахунків на оплату цих послуг, породжує для ТОВ «Інтернешнл Еір Сервіс» обов`язок по сплаті вартості послуг за доказово підтвердженою ціною та у передбачений пунктом 3.2.6. договору термін, а саме:
- за квітень 2025 року у сумі 5 104,20 грн – до 20.05.2025 включно;
- за травень 2025 року у сумі 5 104,20 грн – до 20.06.2025 включно;
- за червень 2025 року у сумі 5 104,20 грн – до 20.07.2025 включно;
- за липень 2025 року у сумі 5 104,20 грн – до 20.08.2025 включно;
- за серпень 2025 року у сумі 5 104,20 грн – до 20.09.2025 включно;
- за вересень 2025 року у сумі 5 104,20 грн – до 20.10.2025 включно;
- за жовтень 2025 року у сумі 5 122,57 грн – до 20.11.2025 включно.
Висновуючи про виникнення у відповідача вказаного грошового обов`язку суд врахував, що недотримання відповідачем власного договірного обов`язку з отримання рахунків та актів на оплату не звільняє його від обов`язку оплатити фактично отримані послуги, арифметично доведена сума яких загалом склала 35 747,77 грн.
Усі ж судові справи, на які здійснено посилання позивачем у позові під час розгляду цієї справи, не є релевантним до правовідносин, які виникли між сторонами у цьому спорі за фактичними обставинами спору та доказовою базою.
З огляду на вказанае та з урахуванням обставин цієї справи в суд зазначає, що:
- алгоритм та порядок встановлення фактичних обставин кожної конкретної справи не є типовим та залежить, насамперед, від позиції сторін спору і поданих у справі доказів;
- жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, тобто подані стороною документи судом оцінюються з огляду на зміст таких документів і їх взаємозв`язок із стверджуваними обставинами, з урахуванням обставин саме цієї справи, яка розглядається, а не з огляду на назву та/або вид, посилання на які можуть бути зроблені судами в інших справах.
Відповідно до статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Однак суду не надано жодних доказів на підтвердження оплати відповідачем отриманих згідно з договором №02.5-14/1-681 послуг за квітень-вересень 2025 року у сумах по 5 104,20 грн за кожен місяць та за жовтень 2025 року у сумі 5 122,57 грн, що загалом склало 35 747,77 грн боргу.
Беручи до уваги наведене вище, оскільки станом на день прийняття рішення відповідач вартість отриманих згідно з договором №02.5-14/1-681 послуг не сплатив а також враховуючи встановлений судом арифметично привальний розмір боргу, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача 35 772,43 грн основного боргу підлягає задоволенню, як така що доведена позивачем належними доказами та не спростована у встановленому порядку відповідачем, частково у розмірі 35 747,77 грн.
У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов`язань за договором №02.5-14/1-681 та порушенням термінів оплати отриманих послуг позивач просить суд стягнути з відповідача 3 629,50 грн пені, 351,24 грн 3% річних та 404,67 грн інфляційних втрат, нарахованих:
з 21.05.2025 по 18.12.2025 на 5 104,20 грн боргу за квітень 2025 року;
з 23.06.2025 по 18.12.2025 на 5 104,20 грн боргу за травень 2025 року;
з 21.07.2025 по 18.12.2025 на 5 104,20 грн боргу за червень 2025 року;
з 21.08.2025 по 18.12.2025 на 5 104,20 грн боргу за липень 2025 року;
з 22.09.2025 по 18.12.2025 на 5 104,20 грн боргу за серпень 2025 року;
з 21.10.2025 по 18.12.2025 на 5 104,20 грн боргу за вересень 2025 року;
з 21.11.2025 по 18.12.2025 на 5 147,23 грн боргу за жовтень 2025 року.
Приписами частин першої та третьої статті 549 та статті 625 ЦК України унормовано, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. 
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до статей 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Ураховуючи вказані вище законодавчі приписи та визначені вище арифметично правильні і доказово підтверджені суми наданих позивачем послуг, суд дійшов висновку, що позивачем здійснено нарахування сум пені, 3% річних та інфляційних втрат на суми, по сплаті яких відповідач не вважався таким, що прострочив грошове зобов`язання, зокрема на вартість послуг, вказаних позивачем у рахунку №897/946.
З огляду на вказане суд здійснював обрахунок відповідно заявлених до стягнення сум пені, 3% річних та інфляційних втрат в межах вказаних позивачем періодів, з урахуванням відповідно встановлених обставин справи:
з 21.05.2025 по 18.12.2025 на 5 104,20 грн боргу за квітень 2025 року;
з 23.06.2025 по 18.12.2025 на 5 104,20 грн боргу за травень 2025 року;
з 21.07.2025 по 18.12.2025 на 5 104,20 грн боргу за червень 2025 року;
з 21.08.2025 по 18.12.2025 на 5 104,20 грн боргу за липень 2025 року;
з 22.09.2025 по 18.12.2025 на 5 104,20 грн боргу за серпень 2025 року;
з 21.10.2025 по 18.12.2025 на 5 104,20 грн боргу за вересень 2025 року;
з 21.11.2025 по 18.12.2025 на 5 122,57 грн боргу за жовтень 2025 року.
З огляду на вказані норми права, оскільки відповідач порушив передбачені договором №02.5-14/1-681 терміни виконання грошового зобов`язання, а заявлені до стягнення:
- розмір пені, 3% річних, обрахований судом, з урахуванням законодавчих приписів та наведених обставин справи, складає 3 628,91 грн та 351,18 грн, вимоги позивавча про стягнення з відповідача 3 629,50 грн пені, 351,24 грн 3% річних підлягають частковому задоволенню, відповідно, у розмірі 3 628,91 грн та 351,18 грн.
- розмір інфляційних втрат, обрахований судом, з урахуванням законодавчих приписів та наведених обставин справи, є арифметично правильним, суд висновує про задоволення вимоги позивача про стягнення з відповідача 404,67 грн інфляційних втрат. 
Витрати позивача по сплаті судового збору у відповідності до статті 129 ГПК України, покладаються судом на сторін - позивача та відповідача, пропорційно задоволеним вимогам. 
Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 233, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд
УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.
2. Стягнути з Товариства з обмежено відповідальністю «Інтернешнл Еір Сервіс» (04060, м. Київ, вул. Щусєва, ідентифікаційний код 38936003) на користь Державного підприємства “Міжнародний аеропорт “Бориспіль” (08300, Київська обл., Бориспільський р-н, с. Гора, вул. Бориспіль-7, ідентифікаційний код 20572069): 35 747 (тридцять п`ять тисяч сімсот сорок сім) грн 77 коп. основного боргу; 3 628 (три тисячі шістсот двадцять вісім) грн 91 коп. пені; 351 (триста п`ятдесят одну) грн 18 коп. 3% річних; 404 (чотириста чотири) грн 67 коп. інфляційних втрат; 2 420 (дві тисячі чотириста двадцять) грн 87 коп. судового збору.
3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене у апеляційному порядку – до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 254, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення складено та підписано 05.02.2026.

Суддя   В.А. Ярема