ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 599/1731/25	Головуючий у 1-й інстанції Снігурський В.В. 	
Провадження № 33/817/46/26 	Доповідач - Лекан І.Є.	
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2026 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Лекан І.Є. 
за участю ОСОБА_1 , розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Зборівського районного суду Тернопільської області від 23 грудня 2025 року,
ВСТАНОВИЛА:
Постановою Зборівського районного суду Тернопільської області від 23 грудня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тисяча неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік та стягнуто судовий збір.
Згідно з постановою суду, 22 жовтня 2025 року о 23 год. 50 хв. в м. Зборів по вул.Гоголя Тернопільського району Тернопільської області, ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ-2107», номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння і такими діями порушив вимоги п.2.9«а» Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Зборівського районного суду Тернопільської області від 23 грудня 2025 року та прийняти нову постанову, якою провадження по справі закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Вважає, що суд першої інстанції неповно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, внаслідок чого не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому розгляду справи.
Вказує, що постанову він не підписував, оскільки працівники поліції його з нею не ознайомлювали.
Апелянт посилається на те, що зупинка автомобіля була незаконною і складений на нього протокол за ч.1 ст.130 КУпАП також є незаконним.
Окрім того, апелянт зазначає, що він є учасником бойових дій, а тому не повинен сплачувати судовий збір.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 , який підтримав подану апеляційну скаргу, просить її задовольнити, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.  
Доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена належним чином розглянутими, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.
Так, суд вірно послався на протокол про адміністративне правопорушення ЕПР1 №491214 від 23 жовтня 2025 року, відповідно до якого поліцейським зафіксовано факт того, що 22 жовтня 2025 року о 23 год. 50 хв. в м. Зборів по вул.Гоголя Тернопільського району Тернопільської області, ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ-2107», номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння і такими діями порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України.
Протокол сумніву не викликає, оскільки складений уповноваженою особою, відповідно до вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП, тому є належним доказом по справі.
З рапорту поліцейського СРПП відділення поліції № 2 Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області Андрія Петелицького вбачається, що під час патрулювання м.Зборів, вул.Гоголя о 23 годині 35 хвилин, було виявлено факт порушення ПДР водієм автомобіля марки «ВАЗ 2107» д.н.з НОМЕР_2 , який рухався в темну пору доби, у автомобілі, у якого не горіли лампи задніх габаритних ліхтарів (порушення ПДР п.31.6.Б). Керуючись п.1 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», ними було зупинено зазначений транспортний засіб. Даний автомобіль був під керуванням гр. ОСОБА_1 .
В ході перевірки документів та під час спілкування із водієм ОСОБА_1 було виявлено, що останній знаходиться із ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю із порожнини рота, порушення мови). Після чого водію ОСОБА_1 , було запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою технічного пристрою газоаналізатора «DRAGER ALCOTEST 6810» на місці зупинки, на що водій ОСОБА_1 , відмовився, а виявив бажання пройти огляд на стан сп`яніння в найближчому медичному закладі. 
Вказано, що, у подальшому, вони проїхали у найближчий медичний заклад для проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння КНП «Зборівська лікарня» та після проходження такого огляду було видано висновок щодо результатів медичного огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння, згідно якого гр. ОСОБА_1 , перебував у стані алкогольного сп`яніння (порушення пункту 2.9а ПДР України).
Відповідно до відеозапису камер поліцейських, під час патрулювання 22 жовтня 2025 року о 23 год. 50 хв. в м. Зборів по вул.Гоголя Тернопільського району Тернопільської області, поліцейськими виявлено транспортний засіб «ВАЗ-2107», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 ..
Як стверджує відеозапис, одразу після зупинки транспортного засобу поліцейські повідомили ОСОБА_1 , що він в порушення п.31.6.Б ПДР України рухався в темну пору доби автомобілем, у якого не горіли лампи задніх габаритних ліхтарів, тому був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП з накладенням штрафу. 
З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 , в зв`язку з наявними ознаками алкогольного сп`яніння, працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням газоаналізатора Драгер чи в медичному закладі. Останній, на неодноразові запитання чи буде проходити такий огляд, надав відповідь, що він такий огляд проходити на місці зупинки не буде та виявив намір пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі.
Факт огляду водія на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі підтверджується відеозаписами із нагрудних камер працівників поліції, відповідно до яких встановлено, що ОСОБА_1 , перебував в стані алкогольного сп`яніння, результат якого становив 1,29 ‰ проміле.
Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, складеного на підставі даних акту медичного огляду № 13 від 22 жовтня 2025 року о 23 год. 50 хв. ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, про що останній був повідомлений. 
У матеріалах справи наявний акт огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , відповідно до якого за результатом огляду у водія працівниками поліції виявлені ознаки сп`яніння, а саме: запах алкоголю із порожнини рота, порушення мови та наявне направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22 жовтня 2025 року.
Відповідно до п.2.9а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав.
Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі проведено у відповідності із вимогами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року лікарем закладу охорони здоров`я ОСОБА_2 , що підтверджується складеним нею висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів від 22 жовтня 2025 року, відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції.
Не заслуговують на увагу посилання апелянта на те, що постанову він не підписував, з нею поліцейські його не ознайомлювали, оскільки це спростовується відеозаписом, з якого вбачається, що постанова була надана йому для ознайомлення, але від підпису ОСОБА_1 відмовився.
Безпідставними є доводи апелянта про те, що зупинка автомобіля була незаконною, оскільки після зупинки транспортного засобу поліцейські повідомили ОСОБА_1 , що він в порушення п.31.6.Б ПДР України рухався в темну пору доби автомобілем, у якого не горіли лампи задніх габаритних ліхтарів, тому був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП з накладенням штрафу. 
Необґрунтованими є посилання апелянта на те, що складений на нього протокол за ч.1 ст.130 КУпАП також є незаконним, оскільки протокол складений уповноваженою особою відповідно до ст. 254, 256 КУпАП, підтверджується доказами, наявними у матеріалах справи.
Необґрунтованими є посилання апелянта на те, що він є учасником бойових дій, а тому не повинен сплачувати судовий збір, оскільки предметом розгляду даної справи є питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, отже, вказана справа не є справою, яка пов`язана з порушенням прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а тому підстави для звільнення останнього від сплати судового збору, відповідно до Закону “Про судовий збір”, відсутні. 
Будь-яких заяв, зауважень, скарг, при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не подавав, дії працівників поліції не оскаржував.
Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34 КУпАП України, з врахуванням його особи, ступеня та характеру вчиненого правопорушення, в межах санкції статті правопорушення, тому підстав для скасування постанови суду та закриття справи – немає.
На підставі наведеного, керуючись ст.294 КУпАП,
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Зборівського районного суду Тернопільської області від 23 грудня 2025 року щодо нього - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя