РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 609/1309/25
2/609/194/2026
06 лютого 2026 року Шумський районний суд Тернопільської області в складі:
в складі головуючого судді Ковтуновича О.В.
за участі секретаря судового засідання Сандулович О.М.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Шумськ цивільну справу  за позовом:  ОСОБА_1 
до
відповідача: Великодедеркальської об`єднаної територіальної громади в особі Великодедеркальської сільської ради
вимоги позивача: про визнання права власності на спадкове майно за законом
учасники справи - не з`явилися

В С Т А Н О В И В :

І. Стислий виклад позиції позивача.
1. 29 грудня 2025 року  ОСОБА_1  (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Великодедеркальської об`єднаної територіальної громади в особі Великодедеркальської сільської ради (далі відповідач) з вимогою про визнання права власності на спадкове майно за законом, що залишилося після смерті прабаби – ОСОБА_2 .
2. Позов обґрунтований тим, що  ІНФОРМАЦІЯ_1 померла – ОСОБА_2 . Після її смерті залишилось спадкове майно, що складається із: 19/50 частини житлового будинку з господарськими будівлями у АДРЕСА_1 . 
Спадщину після смерті померлої позивач прийняв у відповідності до ст.549 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року), оскільки вступив в управління спадковим майном.
Позивач звертався у нотаріальну контору по питанню успадкування зазначеного майна, однак йому було відмовлено оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно.
На підставі викладеного, позивач просить позов задоволити та визнати за ним, як спадкоємцем п`ятої черги спадкування, право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті прабаби – ОСОБА_2 .

ІІ. Процесуальні дії у справі.
3. Ухвалою суду від 29 грудня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та призначено підготовче судове засідання на 06 лютого 2026 року на 09 год. 00 хв.
4. У судове засідання сторони не з`явилися, надіслали заяви про розгляд справи без їх участі, з повним підтриманням та визнанням позовних вимог.
5. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.
6. Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00055156714 від 04.12.2025 слідує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер – ОСОБА_3 .
7. Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00055156357 від 04.12.2025 стверджується, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла –  ОСОБА_2 .
8. Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 28.10.2002, що видане міським відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції, вказується, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер –  ОСОБА_4 .
9. Як вбачається із свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 10.11.1987, 19/50 жилого будинку з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований у АДРЕСА_1  належить колгоспному двору, головою якого є  ОСОБА_2 на праві особистої власності видано на підставі рішення виконкому Шумської районної ради народних депутатів № 242 від 20.10.1987, зареєстровано в Кременецькому МБТІ за реєстровим № 266.
10. Згідно довідки № 141 виданої 17.12.2025 Великодедеркальською сільською радою вказується, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 була зареєстрована та одноосібно була головою колгоспного двору, який знаходиться у АДРЕСА_1 .
11. Із довідки про технічні показники об`єкта нерухомого майна № 418 виданої 29.12.2025 КП «Шумське БТІ» вбачається, що 19/50 частини житлового будинку з господарськими будівлями, який знаходиться у АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_2 , а 31/50 частини даного домоволодіння зареєстровано за ОСОБА_5 , згідно свідоцтва про право власності видане на підставі рішення виконкому Шумської районної ради № 242 від 20.10.1987. 
12. Згідно досліджених матеріалів справи судом було встановлено, що померла  ОСОБА_2 являється прабабою позивача, що стверджується: довідкою № 146 від 22.12.2025, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00055183506 від 05.12.2025 та повторним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 05.12.2025.
13. Відповідно до довідки № 140 від 17.12.2025 виданої Великодедеркальською сільською радою Кременецького району Тернопільської області слідує, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , вступив в управління спадковим майном після смерті прабаби ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , шляхом отримання правовстановлюючих документів на руки, що дає підставу вважати позивача таким, що прийняв спадщину в силу ст.549 ЦК Української РСР (редакції 1963 року).
14. Постановою державного нотаріуса Кременецької державної нотаріальної контори Тернопільської області Остапчуком В.П. від 22.12.2025, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки не подано відомості та документи необхідні для вчинення нотаріальної дії.

ІV. Оцінка Суду.
15. За змістом частини четвертої статті 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207цьогоКодексу.
Так, частиною четвертою статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Таким чином, ЦПК України допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами відповідач позов визнав (див. пункт 4), таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тобто в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні.
16. Згідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
17. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
18. Суд звертає увагу, що спадкодавець ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 і спадщина відкрилась під час дії Цивільного кодексу УРСР 1963 року, відповідно до статті 549 якого, передбачалося, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном, що мало місце в даних правовідносинах.
19. За змістом частини другої статті 16 ЦК, способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права.
20. У відповідності до ст. 112 ЦК Української РСР, майно може належати на праві спільної власності двом або кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або двом чи кільком громадянам. Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність).
21. Відповідно до ст.120 ЦК Української РСР, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Крім того, колгоспному дворові належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше передане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти.
22. За змістом статті 524 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, статей 1216; 1217; 1218 Цивільного кодексу України (далі ЦК) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
23. У відповідності до ст.1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступення споріднення включно, причому родичі ближчого ступення споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступення споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.
24. Згідно зі ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
25. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.
26. Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
27. Відповідно до абз.3 п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні прав на спадщину особа може звертатися до суду за правилами позовного провадження.
28. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
29. Згідно із ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
30. Згідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
31. Згідно з ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
32. Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
33. Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, не може бути захищене в інший спосіб.
34. У зв`язку із чим, враховуючи, що позивач прийняв спадщину в установленому законом порядку, але отримати свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування на 19/50 частини житлового будинку з господарськими будівлями в нотаріальній конторі не може, його право підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню.
35. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо, а набуття позивачем права власності на 19/50 частини житлового будинку з господарськими будівлями не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.
V. Розподіл судових витрат між сторонами.
38. Позивачем при подачі позову було сплачено 1211 грн. 20 коп. судового збору. Позивач просить не застосовувати до відповідача вимоги статті 141 ЦПК України.
З цих підстав,
Керуючись статтями 15, 16, 328, 1216-1218, 1265, 1268 Цивільного кодексу України, статтями 2, 4, 5, 10-13, 18, 81, 258-259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу, ст.549 ЦК Української РСР (редакції 1963 року), суд, -

У Х В А Л И В :

1. Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , житель АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Великодедеркальської об`єднаної територіальної громади в особі Великодедеркальської сільської ради (місце знаходження: с. В.Дедеркали вул. Шевченка, 2, Тернопільської області, код ЄДРПОУ 04393999) про визнання права власності на спадкове майно за законом - задоволити повністю.
2. Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , житель АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 )  в порядку спадкування за законом, після смерті прабаби – ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на 19/50 частини житлового будинку з господарськими будівлями у АДРЕСА_1 .
3. Не застосовувати до Великодедеркальської об`єднаної територіальної громади в особі Великодедеркальської сільської ради вимоги статті 141 ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне рішення складено 06 лютого 2026 року.

Суддя:	  	Олег КОВТУНОВИЧ