ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2026 року	Львів	Справа № 380/6553/25 пров. № А/857/44659/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,
суддів: Качмара В.Я., Онишкевича Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Приватного підприємства «Енерготрансзахід» на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2025 року, головуючий суддя – Качур Р.П., ухвалене у м. Львів, у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства «Енерготрансзахід» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач – ПП «Енерготрансзахід» звернулося в суд з позовом до ГУ ДПС у Львівській області, в якому просило визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення № 54752/13-01-04-06 від 30.12.2024 року.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем призначено і проведено камеральну перевірку з порушенням строку, визначеного п. 76.3 ст. 76 Податкового кодексу України (порушення 30-ти денного строку проведення перевірки після крайньої дати подання декларації, оскільки перевірку проведено 20.11.2024 року, а останній день для подання декларації з податку на прибуток за IV квартал 2023 року визначено як 28.02.2024 року). Перевірка своєчасності сплати узгодженого зобов`язання з податку на прибуток за декларацією позивача за IV квартал 2023 вже була предметом планової документальної перевірки позивача, яка проводилась у липні 2024 і за результатом якої відповідачем вже було надано оцінку правильності дотримання вимог податкового законодавства і застосовано відповідні штрафні санкції, а тому відповідачем всупереч ч. 1 ст. 61 Конституції України застосовано повторно штрафні санкції до платника за одне і теж порушення. Вважало, що відповідачем спірним податковим повідомленням-рішенням нараховано штрафні санкції за несвоєчасну сплату податкового зобов`язання з податку на прибуток, проте він покликається у вказаному рішенні на акт камеральної перевірки, яким встановлено порушення порядку сплати грошового зобов`язання з податку на додану вартість. Тому, оскаржене податкове повідомлення-рішення не є таким, що прийняте на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, є необґрунтованим не є добросовісним і не є таким, що прийняте своєчасно.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2025 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, ПП «Енерготрансзахід» оскаржило його в апеляційному порядку, яке, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, не надано належної правової оцінки наявним доказам, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким адміністративний позов задовольнити.
Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тими ж доводами, що наводились ним у поданому адміністративному позові, однак безпідставно не взяті до уваги судом попередньої інстанції.
На підставі пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань приватне підприємство «Енерготрансзахід» зареєстроване у вказаному реєстрі з 11.02.2015 року та перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Львівській області.
На підставі наказу № 3099-ПП від 13.06.2024 року Головного управління ДПС у Львівській області «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ПП «Енерготрансзахід» (код ЄДРПОУ проведено документальну планову перевірку - 39634860)» за період діяльності з 01 квітня 2017 року по 31 березня 2024 року, з метою дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби. За результатом перевірки щодо дотримання позивачем податкового законодавства за період з 01.04.2017 року по 31.03.2024 року виявлено порушення податкового законодавства, зокрема заниження податку на прибуток за 2023 рік на суму 90 000 грн, за яке до позивача застосовано штрафні санкції, податковим повідомленням-рішенням форми «Р» від 23.08.2024 року № 36490/13-01-07-03.
Відповідачем проведено камеральну перевірку позивача щодо порушення правил (термінів) сплати (перерахування) податків, платежів, зборів, за результатами якої складено акт № 49407/13-01-04-07 від 20.11.2024 року «Про результати камеральної перевірки щодо порушення термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на прибуток ПП «Енерготрансзахід».
Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог п. 57.1 ст. 57, п. 50.1 ст. 50 та п. 203.2 ст. 203 Податкового кодексу України, а саме порушення термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість, що тягне за собою відповідальність у вигляді штрафних санкцій, передбачених ст. 124 ПК України.
На підставі вказаного акта перевірки ГУ ДПС у Львівській області прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Ш» від 30.12.2024 року №54752/13-01-04-06, в якому визначено суму штрафної санкції в розмірі 131386,25 грн.
Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості позовних вимог ПП «Енерготрансзахід».
Такі висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, виходячи з наступного. 
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює ПК України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Відповідно до підпункту 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО, даних Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального та Єдиного реєстру ліцензіатів з виробництва та обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини та рідин, що використовуються в електронних сигаретах.
Камеральна перевірка є одним з видів податкових перевірок, нормативно встановлених пунктом 75.1 статті 75 ПК України, та за своєю правовою сутністю є формою поточного документального контролю за дотриманням платником вимог податкового законодавства на підставі декларацій та інших документів податкової звітності, одержаних від платника. 
При цьому, будь-якого окремого рішення для проведення даного виду перевірки не вимагається, оскільки подання платником податків податкової звітної документації автоматично виступає юридичним фактом для перевірки її достовірності.
Наведене свідчить про обов`язковий характер камеральної перевірки, яка проводиться у випадку подання платником звітних документів до контролюючого органу, а відтак камеральною перевіркою охоплюються лише ті показники документів, які належать до податкової звітності та мають значення для правильності обчислення платником об`єкта оподаткування та суми податку, що підлягає сплаті до бюджету.
Перевірка будь-яких інших відомостей, витребування у платника додаткової інформації та документів, камеральною перевіркою не охоплюється. 
Фактично предмет камеральної перевірки передбачає встановлення повноти, своєчасності подання платником податкової звітності, візуальну перевірку правильності оформлення документів податкової звітності (повноти заповнення усіх необхідних реквізитів, чіткості їх заповнення тощо), перевірку правильності складення розрахунків за податковими платежами (арифметичний підрахунок остаточних сум податків, правильність відображення показників, необхідних для обчислення бази оподаткування).
Документальною ж перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, нарахування та сплати повнота усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Таким чином, як видно зі змісту положень податкового кодексу України, предметом як камеральної перевірки так і документальної є своєчасність сплати відповідного виду податку платником.
Як слідує з матеріалів, предметом документальної планової виїзної перевірки позивача, проведеної згідно наказу відповідача від 13.06.2024 року №3099-ПП ,,Про проведення документальної планової виїзної перевірки” було дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби за період діяльності з 01.04.2017 року по 31.03.2024 року.
Таким чином, документальною перевіркою було охоплено, зокрема, і перевірку своєчасності сплати податку на прибуток у березні 2024 року за податковою декларацією з податку на прибуток підприємств за 2023 рік, яка подана платником у лютому 2024 року.
Під час документальної перевірки контролюючий орган здійснював перевірку своєчасності сплати узгоджених податкових зобов`язань на підставі первинних та розрахункових документів, зокрема платіжних доручень (інструкцій), які платник податку формував і подав до банківських установ для виконання, а також виписок банків про списання коштів з банківських рахунків платника .
В цей же ж час, предметом камеральної перевірки позивача було порушення термінів
сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на прибуток підприємства за податковою декларацією, поданою 28.02.2024 року. 
Тобто, як видно з документів відповідача (наказу на проведення перевірки та актів про результати документальної планової виїзної перевірки, камеральної перевірки позивача), своєчасність сплати узгодженого зобов`язання з податку на прибуток згідно з декларацією, поданою платником податку у лютому 2024 року, були предметом перевірки, спочатку документальної планової перевірки платника, проведеної відповідачем у липні 2024 року, так і згодом, камеральної перевірки, проведеної відповідачем, у листопаді 2024 року.
Реалізовуючи свої повноваження під час проведення планової документальної перевірки, визначені законодавством, відповідач дав оцінку діяльності позивача як платника податку за період з 01.04.2017 по 31.03.2024 року, і в тому числі, дав оцінку дотриманню ним своєчасності сплати узгодженого зобов`язання з усіх податків і зборів, які сплачувались за деклараціями та іншою обов`язковою звітністю, поданими платником в період з 01.04.2017 по 31.03.2024 року, в тому числі податку на прибуток за декларацією за 2023 рік. 
За результатом проведеної перевірки відповідач сформував і направив платнику податку своє рішення, а саме податкове повідомлення-рішення від 23.08.2024 року № 36490/13-01-07-03, в якому визначив відповідну міру і обсяг відповідальності за порушення податкового законодавства позивачем, вчинені в період його діяльності з 01.04.2017 року по 31.03.2024 року.
Контролюючий орган при проведенні планової документальної перевірки здійснював оцінку своєчасності проведення розрахунків платника податку за податковими зобов`язаннями досліджуючи оригінали платіжних документів платника, які були сформовані та передані до банку для виконання платежів, і на підставі останніх зробив висновок про своєчасність їх виконання, на відміну від перевірки своєчасності проведення платежів під час камеральної перевірки, в якій відповідач здійснював оцінку своєчасності сплати податкових зобов`язань виключно за даними ІКП платника податків ІТС «податковий блок», а такі дані містять обмежену інформацію лише про зарахування платежів на бюджетні рахунки, а контролюючий орган зробив свої висновки про дотримання строків своєчасності виконання зобов`язань.
Колегія суддів звертає увагу, що положеннями ПКУ передбачено проведення повторної перевірки платника податку з тих самих питань за той самий період лише у разі, коли орган державної податкової служби вищого рівня в порядку контролю за діями або бездіяльністю посадових осіб органу державної податкової служби нижчого рівня здійснив перевірку документів обов`язкової звітності платника податків або матеріалів документальної перевірки, проведеної контролюючим органом нижчого рівня, і виявив невідповідність висновків акта перевірки вимогам законодавства або неповне з`ясування під час перевірки питань, що повинні бути з`ясовані під час перевірки для винесення об`єктивного висновку щодо дотримання платником податків вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Враховуючи той факт, що проведення повторної перевірки Податковим кодексом України не передбачено, то протиправність її проведення та безпідставність висновків, які покладені в основу прийняття спірного податкового повідомлення-рішення, обумовлює безпідставність визначення податкового правопорушення і, як наслідок цього, безпідставність застосування штрафу, відтак оспорюване податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню.
Аналізуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, відтак підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального і процесуального права, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, через що судове рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового, яким адміністративний позов слід задовольнити.
Також, відповідно до ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
За правилами ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
З матеріалів справи видно, що при поданні адміністративного позову позивачем сплачено судовий збір в розмірі 3028 грн, та за подання апеляційної скарги на рішення суду сплачено судовий збір в розмірі 4542 грн.
Оскільки, Восьмий апеляційний адміністративний суд у своїй постанові дійшов висновку, що апеляційна скарга та адміністративний позов підлягають задоволенню, то таким чином з відповідача на користь позивача слід стягнути 7570 грн. сплаченого судового збору.
Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Енерготрансзахід» задовольнити, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2025 року у справі №380/6553/25 – скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 30.12.2024 року №54752/13-01-04-06.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області (код ЄДРПОУ - ВП 43968090) на користь Приватного підприємства «Енерготрансзахід» (код ЄДРПОУ - 39634860) сплачений судовий збір в розмірі 7570 (сім тисяч п`ятсот сімдесят) гривень.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Постанову разом із паперовими матеріалами апеляційної скарги надіслати до суду першої інстанції для приєднання до матеріалів справи. 

Головуючий суддя	 	Л. Я. Гудим 	
судді	 	В. Я. Качмар 	
 	 	Т. В. Онишкевич