Справа №: 297/4170/25

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2026 року м. Берегове 

Суддя Берегівського районного суду Закарпатської області Ільтьо І. І., розглянувши матеріали, які надійшли з відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, громадянина України,

за ч. 1 ст. 204-1 та ч. 1 ст. 185-10 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення Серії ЗхРУ №340169 від 07.12.2025 року вбачається, що 07.12.2025 року близько 18:00 год. прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» на напрямку 327 метрів прикордонного знаку, в межах прикордонної смуги на відстані близько 5000 метрів від державного кордону, було виявлено та затримано громадянина України ОСОБА_1 , який здійснив спробу незаконного перетинання державного кордону з України в Угорщину поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон України. 
Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення Серії ЗхРУ №340168 від 07.12.2025 року вбачається, що під час затримання 07.12.2025 року близько 18:00 години ОСОБА_1 здійснив злісну непокору законній вимозі військовослужбовців ДПСУ, а саме: вдався до втечі в напрямку 327 прикордонного знаку та не виконував неодноразову повторювальну законну вимогу старшого прикордонного наряду «Прикордонний патруль» ОСОБА_2 зупинитись вчиняти протиправні дії, відмовився виконувати. 
Своїми діями  ОСОБА_1 , порушив вимоги передбачені ст.ст. 9, 12 ЗУ «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року ст. 23 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» від 19.06.2003року, чим вчинив адміністративні правопорушення передбачені ч. 1 ст. 204-1 КУпАП та ч. 1 ст. 185-10 КУпАП. 
В судове засідання  ОСОБА_1 не з`явився. При цьому, згідно заяви, яка міститься в матеріалах справи просив розглянути справу без його участі. 
Відповідно до ст. 268 КУпАП: при розгляді справ про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 204-1 КУпАП та частиною 1 ст. 185-10 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.
Відтак, суддя відповідно до вимог ст. 280 КУпАП України, вважає за можливе провести розгляд справи в відсутність ОСОБА_1 , оскільки матеріали справи містять достатньо доказів, на підставі яких можливо розглянути справу та винести рішення, що сприятиме досягненню завдань, визначених ст. 245 КУпАП України, та розгляду справи в межах строків, які передбачені ст. 277 КУпАП України.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі, суддя приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 251 КУпАП: доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 252 КУпАП: орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Відповідно до ст. 36 ч. 2 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Положеннями ч.1 ст. 204-1КУпАП встановлено відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.
Згідно ст.9 Закону України"Про Державний кордон України" перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.
Пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, у морських і річкових портах, аеропортах (аеродромах) з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна.
Положеннями ч .1 ст. 185-10КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні чи здійсненням прикордонного контролю в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України або контрольних пунктах в`їзду-виїзду, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України.
Об`єктивна сторона складу зазначеного адміністративного правопорушення полягає у вчиненні такого діяння: відкритої відмови виконати законне розпорядження чи вимогу, військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні або члена громадського формування: а охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України а так само іншого умисного невиконання зазначених розпоряджень та вимог. Розпорядження та вимоги, які зазначені у диспозиції статті мають бути законними, тобто походити від правомочних осіб та знаходитися у межах їхньої компетенції. Права органів, підрозділів, військовослужбовців та працівників Державної прикордонної служби України викладено у ст. 20 Закону України «Про Державну прикордонну службу України».
Злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника прикордонної державної служби при виконанні ним службових обов`язків.
У відповідності до ст. 34 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», відповідальність за неправомірні дії, що перешкоджають реалізації повноважень Державної прикордонної служби України - непокора або опір законним вимогам військовослужбовців та працівників Державної прикордонної служби України, неправомірне втручання в їх законну діяльність тягне за собою відповідальність, передбачену законом.
Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 11.10.2011 №10-рп/2011 надав тлумачення визначенню непокори: «Слово «непокора» означає відмову від виконання або ігнорування виконання певної вимоги».
Факт скоєння адміністративних правопорушень та винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204-1 та ч. 1 ст. 185-10 КУпАП, повністю підтверджується сукупністю зібраних по справі та досліджених у судовому засіданні доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення ЗхРУ 340168 від 07.12.2025 року, протоколом про адміністративне правопорушення ЗхРУ №340169 від 07.12.2025 року, протоколами про адміністративне затримання від 07.12.2025 року, протоколами особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 07.12.2025 року, схемою виявлення та затримання ОСОБА_1 від 07.12.2025 року, та рапортом від 07.12.2025 року. 
Оцінивши вищевказані докази, кожен окремо та в їх сукупності, приходжу до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, тобто спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України та ч. 1 ст. 185-10 КУпАП, якзлісна непокора законному розпорядженню, чи вимозі працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України.
Обставин, що виключають адміністративну відповідальність, визначених ст. 17 КУпАП, у даній справі не встановлено, передбачені ст. 38 КУпАП строки накладення адміністративного стягнення на момент розгляду справи не закінчились.
Таким чином, оскільки  ОСОБА_1 вчинив два адміністративні правопорушення, з яких порушення передбачене ч. 1 ст. 204-1 КУпАП є більш серйозним, тому стягнення слід накласти в межах санкції ч. 1 ст. 204-1 КУпАП. 
Враховуючи вищенаведене, особу правопорушника, приймаючи до уваги характер вчиненого правопорушення, даних про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, обставини передбачені ст. ст. 34, 35 КУпАП, вважаю, що міра відповідальності, із застосуванням ст. 36 КУпАП, яка буде необхідною і достатньою для виховання порушника, є адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.
На переконання судді, таке стягнення буде достатнім для виправлення ОСОБА_1 і відповідатиме визначеній ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Крім цього, на підставі п.5 ч. 2 ст. 4 Закону України “Про судовий збір” вважаю за необхідне стягнути з  ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 665 грн. 60 коп.. 
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 204-1 ч. 1, 185-10 ч. 1, 283, 284 КУпАП, п.5 ч. 2 ст. 4 Закону України “Про судовий збір”, - 

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 204-1 ч. 1 та ст. 185-10 ч. 1 КУпАП та із застосуванням ч. 2 ст. 36 КУпАП накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок.. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , в користь держави 665,60 гривень судового збору.
Відповідно до статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу..
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності протягом десяти днів з дня винесення постанови через Берегівський районний суд Закарпатської області до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя       Іван ІЛЬТЬО