Справа № 554/8797/25 
Провадження № 2/545/22/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"19" січня 2026 р.  м. Полтава

Полтавський районний суд Полтавської області у складі
головуючого судді Зуб Т.О.
за участю секретаря судового засідання Пінчук З.І.,
представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Момот Т.Г.,
представника відповідача.- адвоката Різниченко Л.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтава цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Момот Тарас Григорович, до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз», про захист прав споживачів,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Момот Т.Г., з позовом до АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» про захист прав споживачів, в обґрунтування якого зазначила, що між нею та стороною відповідача укладений публічний договір розподілу природного газу до об`єкту за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом приєднання до його умов. В установленому законом порядку присвоєно персональний код ідентифікації споживача 56ХМ26І011357336 та особовий рахунок № НОМЕР_1 .
19.05.2025 року відповідачем припинено розподіл природнього газу в домоволодінні та складено акт № 272/25. Причина- наявність заборгованості за несанкціонований відбір природнього газу.
27.05.2025 року ОСОБА_1 подана заява про поновлення послуги розподілу природного газу, яка отримана стороною відповідача 03.06.2025 року.
09.06.2025 року зареєстрована заява-претензія щодо відсутності підстав нарахування вартості розподілу газу з 19.05.2025 року по день відновлення послуги газу.
Уточнивши вимоги, просить зобов`язати Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» не стягувати зі споживача ОСОБА_1 оплату за послугу надання розподілу газу з 19.05.2025 по дату її відновлення- по 26.08.2025 року, у домоволодінні АДРЕСА_1 в сумі 777,36 грн.
Ухвалою судді Полтавського районного суду Полтавської області від 25.08.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначене судове засідання.
24.09.2025 року від сторони відповідача надійшов відзив на позов, у якому зазначили, що у результаті перевірки та експертизи лічильника газу фахівцями Оператора ГРМ та ДП «Полтавастандартметрологія» виявлене несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу. Акт про порушення від 06.07.2020 був розглянутий та схвалений комісією АТ «Полтавагаз», у зв`язку з чим здійснено донарахування об`єму природного газу у загальній сумі 21046, 01 грн. Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області № 545/691/21 від 06.06.2023 року задоволені позовні вимоги АТ «Полтавагаз» щодо стягнення з ОСОБА_1 21046,01 грн. вартості необлікованого об`єму природного газу. 02.07.2024 року відкрито виконавчі провадження щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Полтавагаз» заборгованості у розмірі 21046,01 грн. вартості необлікованого об`єму природного газу та судового збору у розмірі 2270,00 грн., згідно постанов Полтавського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області № 75424608 та № 75424453. Положення підпункту 9 пункту 1 глави 7 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2494 із змінами (далі- Кодексом ГРМ), передбачає, що Оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача з дотриманням ПТЕСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у випадку, зокрема наявність заборгованості за несанкціонований відбір природного газу з ГРМ. У зв`язку із зазначеним на адресу Позивачки було направлено попередження №57.3/05610 від 28.04.2025 про необхідність забезпечення 09.05.2025 доступу до газифікованого об`єкту за адресою: АДРЕСА_1 , для виконання працівниками Полтавського УЕГС АТ «Полтавагаз» припинення розподілу природного газу. Розподіл природного газу до зазначеного об`єкту газоспоживання було припинено, про що складено відповідний акт № 272/25 від 19.05.2025, у якому зазначено підставу- наявність заборгованості за несанкціонований відбір природного газу. Заяви позивачки про відновлення послуги розподілу газу від 27.05.2025р. та від 03.06.2025р. та про відсутність підстав нарахування послуги розподілу від 03.06.2025 (надана 09.06.2025) були своєчасно розглянуті Полтавським управлінням експлуатації газорозподільної системи АТ «Полтавагаз» та відповіді надіслані на адресу ОСОБА_1 . В рамках виконавчих проваджень № 75424608 та № 75424453, які перебувають у Полтавському ВДВС у Полтавському районі Полтавської області ОСОБА_1 23.05.2025р. було здійснено платіж у розмірі 21046,01 грн. Таким чином, 19.05.2025 року на момент проведення робіт з припинення (обмеження) розподілу природного газу у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , у ОСОБА_1 існувала заборгованість у розмірі 21046,01 грн вартості необлікованого об`єму природного газу та судового збору у розмірі 2270,00 грн. Беручи до уваги правомірність припинення розподілу природного газу згідно Акту № 272/25 від 19.05.2025 у зв`язку з діями позивачки, які вказують на недобросовісність щодо виконання рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 06.06.2023 у справі № 545/691/21, яким задоволені позовні вимоги АТ «Полтавагаз» щодо стягнення з неї вартості необлікованого об`єму природного газу, відсутні підстави не здійснювати ненарахування зобов`язань за договором розподілу природного газу.
29.09.2025 року від сторони позивача надійшла відповідь на відзив, у якій зазначили, що АТ «Полтавагаз», будучи стягувачем у двох виконавчих провадженнях №75424453 та №75424608, в порушення чинного законодавства вчинив до боржника примусові заходи по стягненню заборгованості, які полягали в примусовому відключенні споживача від газопостачання. АТ «Полтавагаз» на підставі підпункту 9 пункту 1 глави 7 розділу VI Кодексу ГРМ має право здійснити припинення природного газу у випадку наявності заборгованості за несанкціонований відбір природного газу з ГРМ. Згідно ч. 4 статті 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець комунальної послуги з постачання та розподілу природного газу не має право обмежити (припинити надання відповідної комунальної послуги її споживачу незалежно від обраної моделі організації договірних відносин. Обмеження (припинення) надання комунальних послуг з постачання та розподілу природного газу здійснюється відповідно до законів, що регулюють сфери природного газу. Споживач 04.06.2025 підписав заяву-приєднання до Договору розподілу природнього газу. За цим Договором Оператор ГРМ зобов`язується забезпечити можливість цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи (п.7.1 Договору) та надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість (п.2.1. Договору). Згідно п.6.7. Типового Договору можливе припинення розподілу природного газу на об`єкт Споживача у разі несплати поточних платежів. Заборгованість споживача щодо поточних платежів відсутня. Підстав для ненадання послуги розподілу у відповідача немає. АТ «Полтавагаз» послався на непогашену заборгованість позивачки. Але в акті №272/25 від 19.05.2025 про припинення розподілу природнього газу в домоволодінні відповідачем вказана інша підстава припинення розподілу природнього газу - несанкціонований відбір природнього газу. АТ «Полтавагаз» безпідставно ототожнив поняття несанкціонований відбір газу і необлікований (донарахованого) об`єм природного газу. Несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (газорозподільної мережі) - це відбір газу з ГРМ без укладання договору про розподіл газу або в об`єктах, що не підключені до ГРМ у встановленому порядку, що порушує чинне законодавство (пункт 4 глави 1 розділу I Кодекс ГРМ). Вбачається, що підпункт 9 пункту 1 глави 7 розділу VI Кодексу ГРМ не може бути застосовано, як підставу припинення/обмеження, оскільки несанкціонованого відбору не могло бути, бо між сторонами існують договірні зобов`язання (ЕІС-код 56ХМ26І011357336 та особовий рахунок № НОМЕР_1 ). В рішенні Полтавського районного суду Полтавської області №545/691/21 від 06.06.2023 вказана заборгованість за необлікований газ, що не є підставою для відключення газопостачання.
30.09.2025 року від сторони відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, у яких зазначили, що у результаті перевірки та експертизи лічильника газу фахівцями Оператора ГРМ та ДП «Полтавастандартметрологія» виявлене несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу. Акт про порушення від 06.07.2020 був розглянутий та схвалений комісією АТ «Полтавагаз», у зв`язку з чим здійснено донарахування об`єму природного газу у загальній сумі 21 046, 01 грн. У зв`язку з несплатою зазначеного боргу АТ «Полтавагаз» було змушене звернутися до суду з метою примусового стягнення боргу. Судовим рішенням позов задоволено. У зв`язку з незабезпеченням боржницею добровільного виконання судового рішення виконавчий лист переданий до Полтавського відділу ДВС для примусового виконання, 02.07.2024 відкриті виконавчі провадження. З липня 2024 року по даний час вичерпної оплати боргу не здійснено. Арсенал дієвих заходів, направлених на забезпечення ефективної діяльності Оператора ГРМ передбачений Кодексом ГРМ. Положення підпункту 9 пункту 1 глави 7 розділу VI Кодексу ГРМ передбачає, що Оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача з дотриманням ПТЕСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у випадку, зокрема наявність заборгованості за несанкціонований відбір природного газу з ГРМ.Жодного застереження щодо неможливості застосування зазначеної норми у разі несплати заборгованості Кодексом ГРМ не передбачено. Більше того, не передбачено загалом чинним законодавством України застережень відносно застосування негативних наслідків для боржника, відносно якого вчиняються заходи примусового стягнення боргу органом ДВС. Таким чином, АТ «Полтавагаз» діє виключно у рамках чинного законодавства та, відповідно, жодним чином не порушує прав позивачки.
27.10.2025 ро позивач ОСОБА_1 в особі свого представника-адвокатат Момот Т.Г. надала заяву про уточнення позовних вимог.
Ухвалою суду від 17.11.2025 року позовні вимоги ОСОБА_1 до АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз», щодо зобов`язання АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» не нараховувати та не стягувати зі споживача ОСОБА_1 оплату за послугу надання розподілу газу з 19.05.2025 року по дату її відновлення в домоволодінні АДРЕСА_1 - залишені без розгляду; прийняті до провадження уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Момот Тарас Григорович, до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» про захист прав споживачів, викладені у наступній редакції: «зобов`язати Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» не стягувати зі споживача ОСОБА_1 оплату за послугу надання розподілу газу з 19.05.2025 по дату її відновлення- по 26.08.2025 року, у домоволодінні АДРЕСА_1 в сумі 777,36 грн.».
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Момот Т.Г. уточнені позовні вимогипідтримав у повному зобсязі та просив їх задовольнити. Пояснив, що відсутні підстави для стягнення боргу, оскільки не було газопостачання.
Представник відповідача- адвокат Різниченко Л.Л. просила відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у відзиві. Пояснила, що побутовий споживач природного газу щомісяця має сплачувати сталі зобов`язання, які обраховуються виходячи із даних, які зафіксовані лічильником газу протягом попереднього газового року
Вислухавши доводи учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.
Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини, які виникають між споживачами і виробниками, виконавцями, продавцями під час продажу товарів (виконанні робіт, наданні послуг), встановлює права споживачів на придбання товарів (робіт, послуг) належної якості та безпечних для життя і здоров`я, а також визначає механізм захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.
Відповідно до ст. 42 Конституції України держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» виконавець - це суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги.
Згідно з п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних із підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», послугою вважається діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.
Договором є усний чи письмовий правочин укладений між споживачем і виконавцем. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном, розрахунковим документом, передбаченим Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», або іншими документами (п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів»).
Згідно зі ч. 1 ст. 6 Закону України «Про захист прав споживачів», під дію якого підпадають правовідносини, що виникли між сторонами, продавець (виробник, виконавець) зобов`язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію.
Відповідно до ч. 12 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» якщо після укладення договору стане очевидним, що роботи (послуги), зважаючи на їх ціну (вартість) та характеристики або інші обставини, явно не задовольнятимуть інтереси або вимоги споживача, виконавець зобов`язаний негайно повідомити про це споживача. Виконавець зобов`язаний таким же чином повідомити споживача, якщо вартість робіт (послуг) може істотно зрости, ніж можна було очікувати під час укладення договору. Споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) без штрафних санкцій з боку виконавця у разі виникнення обставин, передбачених в абзацах першому та другому цієї частини.
Правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу, а також здатного до інтеграції з ринками природного газу держав- сторін Енергетичного Співтовариства, у тому числі шляхом створення регіональних ринків природного газу, визначаєЗакон України «Про ринок природного газу».
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» побутовий споживач- це фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність.
Розподіл природного газу- господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу (Закон України «Про ринок природного газу»).
Статтею 40 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Оператор газорозподільної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів розподілу природного газу з замовниками. Договір розподілу природного газу є публічним.
Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» є оператором газорозподільної системи та здійснює діяльність з розподілу природного газу.
Між ОСОБА_1 та АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» укладений публічний договір розподілу природного газу до об`єкту за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом приєднання до його умов. В установленому законом порядку присвоєно персональний код ідентифікації споживача 56ХМ26І011357336 та особовий рахунок № НОМЕР_1 .
Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області № 545/691/21 від 06.06.2023 року задоволені позовні вимоги АТ «Полтавагаз» щодо стягнення з ОСОБА_1 21046,01 грн. вартості необлікованого об`єму природного газу (а.с. 51-54).
02.07.2024 року відкрито виконавчі провадження щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Полтавагаз» заборгованості у розмірі 21046,01 грн. вартості необлікованого об`єму природного газу та судового збору у розмірі 2270,00 грн., згідно постанов Полтавського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області № 75424608 та № 75424453 (а.с. 55, 56).
Положення підпункту 9 пункту 1 глави 7 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2494 із змінами (далі- Кодексом ГРМ), передбачає, що Оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача з дотриманням ПТЕСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у випадку, зокрема наявність заборгованості за несанкціонований відбір природного газу з ГРМ. 
Позивачці було направлено попередження №57.3/05610 від 28.04.2025 про необхідність забезпечення 09.05.2025 доступу до газифікованого об`єкту за адресою: АДРЕСА_1 , для виконання працівниками Полтавського УЕГС АТ «Полтавагаз» припинення розподілу природного газу
19.05.2025 року відповідачем припинено розподіл природнього газу в домоволодінні та складено акт № 272/25. Причина- наявність заборгованості за несанкціонований відбір природнього газу (а.с. 17, 18).
Згідно платіжної інструкції № 43234 від 23.05.2025 року в рамка викнавчого провадження з ОСОБА_1 на корить АТ «Полтавагаз» булостягнуто 21046,01 грн. (а.с. 60).
27.05.2025 року ОСОБА_1 зареєстрована заява про поновлення послуги розподілу природного газу, 03.06.2025 року заява надіслана на адресу відповідача повторно, 09.06.2025 року зареєстрована заява-претензія щодо відсутності підстав нарахування вартості розподілу газу з 19.05.2025 року по день відновлення послуги газу (а.с. 19, 20, 21).
Згідно довідки № 000043435 від 01.06.2025 року, заборгованість за ОСОБА_1 по об`єкту розподілу природного газу відсутня (а.с. 23).
Відповідно п. 35 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» від 09.04.2015 № 329-УШ із змінами «Розподіл природного газу- господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу».
Взаємовідносини Оператора ГРМ із споживачами природного газу визначені Цивільним кодексом України, Законом України «Про ринок природного газу» від 09.04.2015 № 329-УШ, Кодексом газорозподільних систем, Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2494 із змінами (далі - Кодексом ГРМ), положеннями Типового договору розподілу природного газу, затвердженого Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498 із змінами.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 633 ЦКУ публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться. Частиною 1 ст. 634 передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до пункту 2 глави 1 розділу VI Кодексу ГРМ доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу в порядку, визначеному цим розділом.
Відповідно до пункту 3 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ Договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного Кодексу України за формою Типового договору розподілу природного газу.
Главою 1 розділу I Кодексу ГРМ визначені основні терміни та поняття, зокрема:
газовий рік- період часу, який розпочинається з першої газової доби жовтня поточного календарного року і триває до першої газової доби жовтня наступного календарного року;
договір розподілу природного газу - правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким оператор газорозподільної системи забезпечує цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи для можливості розподілу природного газу;
засіб вимірювальної техніки/ЗВТ- технічний засіб, включаючи лічильник газу, який застосовується під час вимірювань і має нормовані метрологічні характеристики;
лічильник газу- засіб вимірювальної техніки, який використовується для вимірювання, запам`ятовування та відображення об`єму (обсягу) природного газу, що проходить через нього, та є складовою комерційного (дублюючого) вузла обліку; споживач природного газу (споживач) - фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ Оператора ГРМ, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема в якості сировини, а не для перепродажу.
Порядок розрахунків за договором розподілу природного газу регламентований положеннями глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ, де зокрема викладено:
«1. Розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року.
Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.
Річна замовлена потужність (за замовчуванням) об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, крім випадків, передбачених цією главою».
Відповідно зазначеної методики здійснення нарахувань викладено і розділ VI «Порядок розрахунків» Типового договору розподілу природного газу, який є чинним у відповідній редакції для споживачів природного газу, а саме (для побутових спожива чів):
«6.1. Оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.
Тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов`язковим для сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення.
До встановлення тарифів на послуги розподілу природного газу, виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта споживача відповідно до Кодексу газорозподільних систем, оплата послуг здійснюється за тарифами, встановленими Регулятором для Оператора ГРМ, за фізичний обсяг розподілу природного газу.
Величина річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) Споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу ГРМ. ...
Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.
Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць».
Таким чином, протягом поточного року побутовий споживач природного газу щомісяця має сплачувати сталі зобов`язання, які обраховуються, виходячи із даних, які зафіксовані лічильником газу протягом попереднього газового року.
Обсяги природного газу, спожитого протягом поточного газового року, ляжуть в основу нарахувань щомісячних сталих зобов`язань у наступному році.
Розрахунки за послуги з розподілу природного газу здійснюються за тарифами, встановленими Постановою НКРЕКП від 22.12.2021 № 2764 щодо встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ «ПОЛТАВАГАЗ». Тариф на послуги розподілу природного газу становить 1,76 грн. за 1 куб. м. на місяць (без урахування ПДВ), 2,112 грн. за 1 куб. м. на місяць (з урахуванням ПДВ).
Згідно п.п. 7.2. Типового договору «Оператор ГРМ має право: отримувати від споживача оплату за цим Договором; не здійснювати фактичний розподіл природного газу Споживачу або обмежити його чи припинити у порядку та на підставах, передбачених цим Договором».
Пунктом 9 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ визначено: «Припинення або обмеження розподілу (споживання) природного газу не звільняє споживача від зобов`язання оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу, крім випадків, передбачених цим пунктом, у тому числі розірвання цього договору або внесення змін до заяви-приєднання, що є додатком до договору розподілу природного газу, та вилучення об`єкта споживача».
Зи вищевикладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо нестягнення з ОСОБА_1 оплати за послугу надання розподілу природного газу за період з 19.05.2025р. по 26.08.2025р. в сумі 777,36 грн., не мають правового підгрунття.
Відповідно ст. ст. 76, 77, 78 ЦПК України- доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України), а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст.81 ЦПК України).
При цьому, належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню, як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій.
Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом.
Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму та означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами.
Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з частинами першою, третьою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Суд зобов`язаний надати оцінку кожному належному, допустимому та достовірному доказу, який міститься в матеріалах справи, а також визначити певну сукупність доказів, з урахуванням їх належності, допустимості, достовірності, вірогідності та взаємного зв`язку, що дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (постанова Верховного Суду від 01.07.2021 у справі № 917/549/20).
Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Верховний Суд неодноразово звертався до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує (в тому числі і як свідок). Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17).
Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).
З огляду на викладене, даючи оцінку зібраним доказам по справі, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Момот Т.Г., не знайшли свого підтвердження, а тому не підлягають задоволенню у повному обсязі.
Позивач звільнений від сплати судового збору, тому витрати, пов`язані з розглядом справи, компенсуються за рахунок держави. 
Керуючись ст.ст. 2, 10, 12, 13, 89, 137, 141, 263-265, 354 ЦПК України, суд 

УХВАЛИВ:
У завдоволенні позовних вимог  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Момот Тарас Григорович, до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз», про захист прав споживачів,- відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя:	  	Т. О.  Зуб