ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2026 року	справа № 380/10445/25 м.Львів	
Львівський окружний адміністративний суд, суддя Гавдик З.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу № 380/10445/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним адміністративним позовом до відповідача, в якому просить:
- Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з 75 % відповідних сум грошового забезпечення до 70% від відповідних сум грошового забезпечення під час її перерахунку на підставі постанови Кабінету Міністрів України Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб від 21.02.2018 №103. 
- Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2024 року у справі № 380/22494/24 здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 із 01.04.2019 відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 30.08.2024 р. № 1159/12/13327 про розмір грошового забезпечення, з урахуванням основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень), виходячи із основного розміру пенсії 75 % сум грошового забезпечення та здійснити виплату, з урахуванням виплачених сум. 
- Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо припинення нарахування та виплати ОСОБА_1 з 01.02.2025 р. щомісячної доплати до пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року № 713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб».
- Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області перерахувати та виплатити з 01.02.2025 р. ОСОБА_1 щомісячну доплату у розмірі 2000,00 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року № 713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб» з урахуванням раніше виплачених сум, та з урахуванням перерахунку його пенсії за вислугу років із 01.04.2019 відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 30.08.2024 р. № 1159/12/13327 про розмір грошового забезпечення, виходячи із основного розміру пенсії 75 % сум грошового забезпечення. 
В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що відповідач при здійснення перерахунку пенсії на виконання рішення суду, зменшив відсоткове значення суми грошового забезпечення, а загальну суму пенсії обмежив максимальним розміром. Також, відповідач припинив виплати щомісячної доплати до пенсії в сумі 2000,00 грн, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб».
Відповідач проти позову заперечив з підстав викладених у відзиві. Вказав, що відповідач правомірно здійснив з 01.04.2019 перерахунки пенсії позивача виходячи з 70% грошового забезпечення, оскільки саме таке відсоткове значення передбачено Законом №2262-ХІІ на момент виникнення у позивача права на перерахунок пенсії. Окрім цього, відповідач вказав, що виплати щомісячної доплати до пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 припинена у зв`язку із перерахунком пенсії на виконання рішення суду.
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 246 КАС України, суд зазначає, що ухвалою судді від 02.06.2025 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі. 
Судом встановлені наступні обставини:
ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію відповідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Відповідач здійснив перерахунок пенсії позивача на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду у справі №380/22494/24 від 05.12.2024, яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 відповідно до вимог ст.43 і 63 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-ХІІІ, положень постанови КМУ «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 р. №704, на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 30.08.2024 №1159/12/13327 із урахуванням додаткових видів грошового забезпечення та премії, починаючи з 01.04.2019. 
Відповідно до перерахунку пенсії з 01.11.2025 підсумок пенсії з надбавками склав 14048,63 грн. При цьому, основний розмір пенсії визначений виходячи з 70% від сум грошового забезпечення.
Також, у перерахунку відсутня щомісячна доплата до пенсії в сумі 2000,00 грн.
З метою отримання інформації щодо перерахунку пенсії на виконання рішення суду у справі 380/22494/24 від 05.12.2024 позивач звернувся до відповідача із заявою.
Відповідач листом від 13.01.2025 повідомив позивача, що після проведеного перерахунку пенсії 01.04.2019 немає підстав для виплати пенсії виходячи з 75% сум грошового забезпечення, з урахуванням щомісячної доплати в сумі 2000,00 грн.
Вважаючи свої права порушеними позивач звернувся за їх захистом до суду. 
Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що позивач вважає спірні дії відповідача протиправними та такими, що порушують його права на належне пенсійне забезпечення.
Судом враховуються аргументи наведені позивачем про протиправність спірних дій відповідача з наступних підстав згідно встановлених судом обставин та вимог законодавства:
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII.
Вирішуючи позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, яка полягала у не нарахуванні та не виплаті позивачу щомісячної доплати, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України №713 від 14.07.2021 року «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити нарахування та виплату позивачу щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн., передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України №713 від 14.07.2021 року «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», суд виходить з такого.
З метою поетапного зменшення диспропорцій в розмірах пенсій, призначених військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), поліцейським та деяким іншим особам, та до прийняття Верховною Радою України законодавчих актів щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців і деяких інших осіб прийнято Постанову № 713.
Пунктом 1 Постанови № 713, установлено, з 1 липня 2021 р. особам, яким призначено пенсію до 1 березня 2018 р. відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон) (крім військовослужбовців строкової служби), до розмірів їх пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону станом на 1 березня 2018 р., щомісячну доплату в сумі 2000 гривень, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону.
Особам, яким призначено (поновлено) пенсію після 1 березня 2018 р., розмір якої обчислено відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону (крім військовослужбовців строкової служби) з грошового забезпечення, визначеного станом на 1 березня 2018 р. або до цієї дати, встановлюється щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту.
Особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, пенсії яких переглядалися (перераховувалися) після 1 березня 2018 р. (крім перерахунку пенсій на виконання Закону України від 24 березня 2022 р. № 2146-IX «Про внесення змін до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» щодо пенсій в разі втрати годувальника»), щомісячна доплата, встановлена абзацами першим і другим цього пункту, не виплачується, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2000 гривень. Якщо сума збільшення пенсії під час її перегляду (перерахування) не досягала 2000 гривень, щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту, встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру.
Щомісячна доплата, передбачена цим пунктом, встановлюється у межах максимального розміру пенсії, визначеного Законом, починаючи з 1 липня 2021 року.
Пунктом 3 Постанови № 713, установлено, Пенсійному фонду України забезпечити встановлення з 1 липня 2021 р. виплат, передбачених пунктами 1 і 2 цієї постанови, а також виплат, передбачених абзацом другим пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 липня 2010 р. № 656 «Про встановлення щомісячної державної адресної допомоги до пенсії особам з інвалідністю внаслідок війни та учасникам бойових дій» (Офіційний вісник України, 2010 р., № 57, ст. 1968; 2018 р., № 48, ст. 1675; 2019 р., № 54, ст. 1880) для учасників бойових дій та постраждалих учасників Революції Гідності, за матеріалами пенсійних справ.
Суд зазначає, що аналіз вищенаведених норм права, а також мети прийняття Урядом вказаної Постанови № 713, свідчить про те, що перерахунок пенсії, проведення якого згідно із абз. 3 п. 1 Постанови № 713, є обставиною, що виключає можливість нарахування щомісячної доплати у сумі 2000,00 грн. до розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону № 2262-ХІІ, має бути обумовлений підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ на підставі нормативно-правого акта компетентного органу, оскільки в такий спосіб досягається мета, яка слугувала підставою для ухвалення Постанови №713, а саме зменшення диспропорцій в розмірах пенсій, визначених на законних підставах. Натомість перерахунок пенсії, проведений на виконання судового рішення з метою усунення порушеного права особи на належний розмір пенсії, право на отримання якої у особи винило до 01.03.2018, не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії.
Як встановлено судом Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провело перерахунок пенсії позивачу на виконання рішення суду та припинило виплату згаданої доплати.
Суд зазначає, що відповідач жодними належними та допустимим доказами не спростував аргументи позивача та не довів правомірність своєї поведінки щодо не виплати позивачу щомісячної доплати в сумі 2000,00 грн. відповідно до вимог Постанови 713.
Таким чином, позивач має право на щомісячну доплату до пенсії в сумі 2000,00 грн. відповідно до Постанови № 713, яка має виплачуватись для досягнення мети прийняття цієї ж Постанови - поетапного зменшення диспропорцій у розмірах пенсій, починаючи з дати порушення вказаних прав позивача.
Вказана позиція суду повністю узгоджується із позицією ВС викладеною у постановах від 08.11.2022 у справі № 420/2473/22, від 02.03.2023 у справі 600/870/22.
Зважаючи на наведене, суд доходить висновку про задоволення двох взаємопов`язаних вимог, заявлених позивачем.
Щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії за вислугу з 75% до 70% сум грошового забезпечення при здійсненні перерахунку пенсії з 01.04.2019 року
Як встановив суд та не заперечується сторонами у справі пенсія позивачу призначена у розмірі 75% грошового забезпечення.
Аналіз норм права вказує, що стаття 13 Закону № 2262-ХІІ регулює порядок призначення пенсій, а стаття 63 визначає підстави, умови і порядок їх перерахунку. Внесені Законом № 3668-VІ та Законом № 1166-VII зміни до статті 13 Закону № 2262-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років є норми статті 63 Закону № 2262-ХІІ, яка не зазнала змін у зв`язку з прийняттям Закону № 3668-VІ та Закону № 1166-VII.
На момент призначення пенсії позивачу діяла норма частини 2 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», яка визначала, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення.
Таким чином, при здійсненні перерахунку пенсії позивачу з 01.04.2019 року на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05.12.2024 року у справі №380/22494/24, яка призначена ще з 23.04.1988, у відповідача були відсутні правові підстави для обмеження її розміру 70% грошового забезпечення, з посиланням на частину 2 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (у редакції Закону № 1166-VII), оскільки встановлене нею обмеження, на думку суду, не має зворотної сили, стосується лише обчислення максимального розміру пенсії, призначеної на час дії цієї ж норми, і не може обмежувати право позивача на отримання пенсії у розмірі 75% грошового забезпечення. 
За таких обставин дії відповідача щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії позивача при здійсненні її перерахунку з 01.04.2019 року з 75% до 70% відповідних сум грошового забезпечення, є протиправними, а тому позовна вимога у цій частині є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Разом з тим суд враховує, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним і таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення. З огляду не це суд уважає, що в цьому випадку ефективним способом захисту порушених прав, свобод чи інтересів позивача буде зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату пенсії позивача з 01.04.2019 виходячи з розміру 75 % грошового забезпечення, з урахуванням виплачених сум.
Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про задоволення позову повністю.
Також суд враховує положення Висновку N 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.
При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява N 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява N 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява N 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 139, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,-
ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, ЄДРПОУ 13814885) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, - задоволити повністю.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо нездійснення ОСОБА_1 виплати щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну доплату у розмірі 2000,00 грн до призначеної пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» з дати припинення її виплати. 
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з 75% до 70% сум грошового забезпечення при здійсненні перерахунку пенсії з 01.04.2019. 
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 75% сум грошового забезпечення, з урахуванням виплачених сум.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (ЄДРПОУ 13814885, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 1938,00 грн. сплаченого судового збору.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.
Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст. ст. 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу. 

Суддя	Гавдик Зіновій Володимирович