ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2026 року 	Луцьк	Справа № 140/11989/25 	

Волинський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого - судді Смокович В.І., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Волинській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, 

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Волинській області (далі – ГУ ДПС у Волинській області, позивач) звернулось з адміністративним позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі – ФОП ОСОБА_1 , відповідач) про стягнення податкового боргу в сумі 60 595,02 грн в дохід бюджету.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в порушення вищезазначених норм за відповідачем рахується податковий борг, що підлягає до стягнення, який становить 60 595,02 грн.
Дана заборгованість виникла на підставі визначених контролюючим органом податкових зобов`язань та не сплачених боржником у добровільному порядку за: по військовому збору, що підлягають сплаті фізичними особами-підприємцями, які перебувають на спрощеній системі оподаткування за подання 24.04.2025 податкової декларації №9112020381 на І квартал 2025 року на суму 1 911,08 грн та по єдиному податку з фізичних осіб, який виник на підставі самостійно поданої декларації від 15.07.2025 №9209137026 на суму 50 940,45 грн.
У зв`язку із несплатою узгодженої суми податкових зобов`язань у добровільному порядку протягом строків, встановлених пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України (далі - ПК України) вказана заборгованість набула статусу податкового боргу. 
З метою погашення податкового боргу ФОП ОСОБА_1 на податкову адресу були сформована та надіслана рекомендованим листом з повідомленням про вручення податкова вимога від 16.06.2025 №0005730-1304-0320, проте вжиті заходи не спричинили погашення податкового боргу.
Враховуючи наявність несплаченого податкового зобов`язання за податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, позивач звернувся до суду з даним позовом (арк. спр. 1-2).
Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 24.10.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі та вирішено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) (арк. спр. 17).
Вказана ухвала направлена та вручена відповідачу 31.10.2025, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення відправлення (арк. спр. 20), однак відповідач відзив на позов не подав, як і будь-яких доказів на спростування позовних вимог.
Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Інших заяв по суті справи чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні на адресу суду від учасників справи не надходило.
Суд, перевіривши доводи позивача, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини. 
Відповідно до довідки про наявність заборгованості по платежах до бюджету у відповідача станом на 16.09.2025 наявна наступна заборгованість: єдиний податок з фізичних осіб – 48 495,85 грн; військовий збір – 12 099,17 грн (арк. спр. 3).
Як убачається з розрахунку податкового боргу (арк. спр. 4) за позивачем обліковується борг, який виник внаслідок самостійно поданих декларацій платника єдиного податку від 24.04.2025 №9112020381 на суму військового збору 1 911,08 грн (арк. спр. 6-7); від 15.07.2025 №9209137026 на суму військового збору 10 188,09 грн, з них заборгованість – 12 099,20 грн та єдиного податку з фізичних осіб на суму 50 940,45 грн, з них заборгованість – 48 495,85 грн (арк. спр. 8-9).
Наявність наведеного боргу підтверджується також інтегрованою карткою платника податків за відповідним платежем (арк. спр. 11-12). 
ГУ ДПС у Волинській області сформовано податкову вимогу Форми «Ф» від 16.06.2025 №0005730-1304-0320 на загальну суму податкового боргу 11 466,48 грн, яка була надіслана позивачем за адресою реєстрації відповідача та була повернута за закінчення встановленого строку зберігання (арк. спр. 5).
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке.
Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України передбачено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи, а згідно із пунктом 38.1 статті 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.
Відповідно до підпунктів 14.1.39, 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України у цьому Кодексі поняття вживаються в такому значенні:
грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня;
податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до підпункту 36.1 статті 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені ПК України, законами з питань митної справи.
За приписами підпункту 38.1 статті 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.
Так, податковий борг за платежами: єдиний податок з фізичних осіб та виник у зв`язку із несплатою самостійно поданих декларацій платника єдиного податку від 24.04.2025 №9112020381 (термін сплати 20.05.2025) та від 15.07.2025 №929137026 (термін сплати 19.08.2025).
За приписами підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
З врахуванням викладеного несплачені у встановлені законодавством строки суми податкового зобов`язання набули, статусу податкового боргу.
За приписами пункту 59.1, 59.5 статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.
З метою погашення податкового боргу ГУ ДПС у Волинській області сформувало податкову вимогу за формою «Ф» від 16.06.2025 №0005730-1304-0320 на загальну суму податкового боргу 11 466,48 грн, яка була надіслана у встановленому порядку за адресою відповідача та, як вбачається із рекомендованого повідомлення про вручення, була повернута позивачу у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою та за закінченням терміну зберігання (арк. спр. 5).
Згідно пункту 42.2. статті 42 ПК України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Пунктом 42.5 статті 42 ПК України передбачено, що у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.
Відповідно до пункту 59.5 статті 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.
У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Згідно з підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Відповідно до пункту 95.1 статті 95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Згідно пункту 95.2 статті 95 ПК України, стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Пунктом 87.11 статті 87 ПК України, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.
Таким чином, оскільки за відповідачем обліковується податковий борг в загальній сумі 60 595,02 грн (шістдесят тисяч п`ятсот дев`яносто п`ять гривень 02 копійки), доказів сплати якої відповідач суду не надав, а вжиті контролюючим органом заходи не призвели до його погашення, тому позовні вимоги належить задовольнити шляхом прийняття рішення про стягнення в дохід держави вказаного податкового боргу.
Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.
Зважаючи на відсутність документально підтверджених судових витрат пов`язаних із розглядом справи, питання про їх розподіл судом не вирішується.
Керуючись статтями 243-246, 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд 

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, будинок 4, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу юридичної особи 44106679) до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу - задовольнити.
Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в дохід бюджету податковий борг у сумі 60 595,02 грн (шістдесят тисяч п`ятсот дев`яносто п`ять гривень 02 копійки).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Суддя В.І. Смокович