Єдиний унікальний номер справи 185/4654/25
Провадження № 1-кп/185/581/26

В И Р О К 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2026 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді      ОСОБА_1 
за участі секретаря       ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в період воєнного стану кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12025046370000041 від 08 лютого 2025 року, за обвинуваченням 
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, працюючого водієм ПП «Ткач», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України,
за участю:
прокурора       ОСОБА_4 ,
потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинуваченого      ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_8 

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 разом з особою, матеріали відносно якого виділено в окреме провадження, 18.01.2025 року близько 00:45 год. знаходилися на території АЗК «ОККО», яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, м.Павлоград, вул.Дніпровська, буд.159. Знаходячись на території вказаного АЗК особа, матеріали відносно якого виділено в окреме провадження, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства в частині забезпечення спокійних умов роботи персоналу та відпочинку гостей АЗК «ОККО», що виразилося у бажанні продемонструвати своє зневажливе ставлення до існуючих правил та норм поведінки в суспільстві, керуючись нікчемним приводом щодо потерпілого ОСОБА_7 , який на той час знаходився на території вказаного АЗК разом зі своєю матір`ю потерпілою ОСОБА_6 , діючи умисно, безпричинно, усвідомлюючи що перебуває у громадському місці, демонструючи свою зверхність над іншими відвідувачами АЗК, почав чіплятися до потерпілого ОСОБА_7 , висловлюючись нецензурною лайкою на його адресу, намагаючись таким чином самоствердитись за рахунок приниженнням потерпілого ОСОБА_7 . Після того, покинувши територію АЗК обвинувачений ОСОБА_3 разом з особою, матеріали відносно якого виділено в окреме провадження, на автомобілі марки «ВАЗ 21099», держаний номерний знак НОМЕР_1 продовжуючи діяти безпричинно, із хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства почали переслідувати автомобіль, в якому рухалися від АЗК додому потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_6 . Рухаючись поблизу будинку №2 по вул.Марусі Чурай м.Павлограда Дніпропетровської області обвинувачений ОСОБА_3 разом з особою, матеріали відносно якого виділено в окреме провадження, діючи умисно, групою осіб, безпричинно, усвідомлюючи, що перебувають у громадському місці, використовуючи вищевказаний автомобіль заблокували рух потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , після чого особа, матеріали відносно якого виділено в окреме провадження, продовжуючи діяти безпричинно, із хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю, умисно штовхнув руками потерпілого ОСОБА_7 в область грудей, а обвинувачений ОСОБА_3 , продовжуючи хуліганські дії особи, матеріали відносно якого виділено в окреме провадження, за мовчазної згоди у групі з цією особою, продовжуючи діяти безпричинно, із хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю, умисно наніс потерпілому ОСОБА_7 один удар кулаком правої руки в область обличчя зліва та лівого вуха, чим заподіяв останньому фізичний біль.

В подальшому, будучи свідком хуліганських дій особи, матеріали відносно якого виділено в окреме провадження, та обвинуваченого ОСОБА_3 відносно потерпілого ОСОБА_7 , його мати, потерпіла ОСОБА_6 , підбігла до обвинуваченого ОСОБА_3 , вимагаючи від останнього припинення протиправної поведінки. Після того обвинувачений ОСОБА_3 , не припиняючи свої хуліганські дії, діючи умисно, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю, умисно наніс один удар кулаком правої руки по голові зліва потерпілій ОСОБА_6 , чим заподіяв останній фізичний біль. В подальшому, на місце події прийшов потерпілий ОСОБА_5 , який будучи свідком хуліганських дій особи, матеріали відносно якого виділено в окреме провадження, та обвинуваченого ОСОБА_3 відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , підійшов до особи, матеріали відносно якого виділено в окреме провадження, та обвинуваченого ОСОБА_3 з вимогою припинення протиправної поведінки.

Після того, не припиняючи свої хуліганські дії, діючи умисно, групою осіб, обвинувачений ОСОБА_3 , вчиняючи опір потерпілому ОСОБА_9 , який припиняв хуліганські дії особи, матеріали відносно якого виділено в окреме провадження, та обвинуваченого ОСОБА_3 відносно потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , наніс один удар ногою в область обличчя потерпілого ОСОБА_5 .

В подальшому, не припиняючи свої хуліганські дії, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, особа, матеріали відносно якого виділено в окреме провадження, та обвинувачений ОСОБА_3 , діючи у групі, вчинили опір потерпілому ОСОБА_5 , який припиняв їх хуліганські дії відносно потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 . При цьому особа, матеріали відносно якого виділено в окреме провадження, умисно обхопивши руками та стискаючи шию потерпілого ОСОБА_5 , утримував його на місці, не даючи змогу припинити вчинені ними хуліганські дії, а обвинувачений ОСОБА_3 в той час умисно наніс не менше 10 ударів кулаками та ногами по голові, обличчю, тулубу, грудній клітині, ногам потерпілого ОСОБА_5 .

В подальшому, не припиняючи свої хуліганські дії, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, діючи групою осіб, особа, матеріали відносно якого виділено в окреме провадження, та обвинувачений ОСОБА_3 , продовжуючи вчинення опору потерпілому ОСОБА_5 , який припиняв їх хуліганські дії відносно потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , умисно нанесли не менше 10 ударів кулаками та ногами по голові, обличчю, тулубу, грудній клітині, ногам потерпілого ОСОБА_5 .

У результаті умисних хуліганських дій особи, матеріали відносно якого виділено в окреме провадження, та обвинуваченого ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_5 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді гематом м`яких тканин обличчя, шиї, грудної клітини справа, кінцівок, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень.

У результаті умисних хуліганських дій особи, матеріали відносно якого виділено в окреме провадження, та обвинуваченого ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_7 було заподіяне тілесне ушкодження у вигляді гематоми м`яких тканин обличчя, яке за своїм характером відноситься до легких тілесних ушкоджень.

У результаті умисних хуліганських дій особи, матеріали відносно якого виділено в окреме провадження, та обвинуваченого ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_6 було заподіяне тілесні ушкодження у вигляді гематоми м`яких тканин волосистої частини голови, яке за своїм характером відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.3 ст.296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, пов`язані з опором громадянам, які припиняли хуліганські дії.
Обвинувачений ОСОБА_3 під час судового розгляду свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю. Підтвердив, що обставини, зазначені в обвинувальному акті, відповідають тим, що мали місце. Шкодує з цього приводу та щиро розкаюється. Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України просив подальше судове слідство по кримінальному провадженню не проводити.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, вислухавши думку учасників судового провадження, які вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши у обвинуваченого, чи правильно він розуміє зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши йому, що він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Суд, вислухавши пояснення обвинуваченого, дійшов висновку, що ОСОБА_3 винний у вчиненні кримінального правопорушення, що йому інкримінується за обставин, які вказані вище.
Суд вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення вважає доведеною.
За правилами кримінального закону покарання, призначене особі за вчинений злочин, має бути законним і справедливим. Законність покарання означає, що його має бути призначено особі відповідно до вимог цього закону, а справедливість покарання визначається принципом його домірності, тобто необхідності його визначення судом саме у тому виді й розмірі, яке з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, буде необхідним та достатнім для її виправлення й попередження нових злочинів. 
За правилами ст. 65 КК України суд призначає покарання за вчинений злочин відповідно до Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного: раніше не судимий, під наглядом у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжкого злочину.
Обставиною, що пом`якшує покарання згідно ст. 66 КК України є щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання згідно ст. 67 КК України не встановлені.
Суд приходить до висновку, що обставина, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 не є винятковою і не знижує істотним чином міру тяжкості скоєного кримінального правопорушення, не зменшує його суспільну небезпеку до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України - призначення більш м`якого покарання, ніж передбаченого законом.
Суд вважає, що покарання ОСОБА_3 слід призначити в межах санкції статті, за якою він обвинувачується, у вигляді позбавлення волі.
Суд прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, і вважає можливим з урахуванням думки потрепілих, які просили не позбавляти волі обвинуваченого ОСОБА_3 звільнити його від відбування призначеного покарання відповідно до ст. 75 КК України з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та досягнення самої мети покарання, 
Міра запобіжного заходу обвинуваченому  ОСОБА_3 до набрання вироком законної чинності не обирається.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. Потерпілі заявили в судовому засіданні, що немають претензій до обвинуваченого ОСОБА_3 . Компенсацію моральної шкоди від ОСОБА_3 вони отримали.
Питання про речові докази вирішується на підставі ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368-370, 373, 374 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо протягом іспитового строку 1 (один) рік він не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, з урахуванням умов проходження військової служби;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця перебування чи проживання.
Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної чинності не обирати.
Речові докази:
- диск DVD-R з відеозаписом від 06 березня 2025 року місця події на АЗК «ОККО» - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а за відсутності апеляційної скарги вирок набуває законної сили.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику, потерпілій, представнику потерпілої та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1