Справа №592/99/26
Провадження №3/592/174/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2026 року          м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Онайко Роман Анатолійович, розглянувши в режимі відеоконференції матеріали які надійшли від Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 
за ч.1 ст.130 КУпАП,
з участю учасників справи про адміністративне правопорушення:
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 ,
у с т а н о в и в:
22.12.2025 о 18:00 в с. Верхнє Піщане, вул. Парнянська, 1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ д.н.з. НОМЕР_1 в межах Сумської міської територіальної громади з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager 6810 або прослідувати до медичного закладу КНП СОР ОКМЦСНЗ водій відмовився шляхом ухилення, чим порушив п.2.5.ПДР та вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив що не перебував у стані алкогольного сп`яніння, від проходження огляду відмовився бо діяв в стані крайньої необхідності як військовослужбовець та поспішав на допомогу до інших військовослужбовців.
Заслухавши заперечення ОСОБА_1 , дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №547994 від 22.12.2025, надані докази, суддя дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, крім протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 №547994 від 22.12.2025, підтверджується дослідженими доказами, а саме: 
-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого огляд не проводився;
-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22.12.2025;
-рапортом від 22.12.2025;
-постановою серії ЕНА №6394889 від 22.12.2025, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП;
-довідкою відділу АП УПП в Сумській області від 24.12.2025, згідно якої ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП не притягувався, інформація про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія на право керування транспортним засобом відсутня;
-відеозаписами з автомобільного та нагрудних відеореєстраторів поліцейських на оптичному носії даних DVD-R, на якому зафіксований рух автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , відмова від проходження огляду на місці зупинки тз та у закладі охорони здоров`я, процедура складання протоколу про адміністративне правопорушення.
Наведені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, в своїй сукупності підтверджують обставини, встановлені в суді. Жодні обґрунтовані підстави ставити під сумнів допустимість, достовірність та належність зібраних поліцейськими доказів відсутні.
Відповідно до п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів – з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП), суддя не убачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам. 
Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, крім іншого, настає за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а матеріали справи мають достатньо доказів, яким доведено як факт керування т/з особою, так і факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу так і у закладі охорони здоров`я.
У свою чергу порядок проходження огляду на стан сп`яніння, про який йдеться мова, закріплений у ст. 266 КУпАП.
Згідно визначеної процедури огляд водія, зокрема на стан наркотичного сп`яніння, проводиться у відповідному закладі охорони здоров`я (в тому числі у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами). 
Таким чином, ОСОБА_1 щодо якого були об`єктивні підстави вважати, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів), відповідно до встановленого порядку відмовився пройти відповідний огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у закладі охорони здоров`я, внаслідок чого і був складений протокол про адміністративне правопорушення.
Суд не приймає доводи ОСОБА_1 , що він діяв у стані крайньої необхідності з огляду на наступне.
Згідно ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.
Обов`язковими ознаками крайньої необхідності є вчинення дії: з метою усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління; якщо ця небезпека заданих обставин не могла бути усунута іншими засобами, якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.
За наявності усіх трьох наведених вище обставин особа звільняється від адміністративної відповідальності на підставі статті 17 КУпАП, а провадження по справі про адміністративне правопорушення, вчинене у стані крайньої необхідності, підлягає закриттю.
В той же час, ОСОБА_1 не надано належних, допустимих та достовірних доказів на підставі яких можна дійти висновку про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП в стані крайньої необхідності.
При цьому суд враховує, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі» (рішення ЄСПЛ від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O’Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви №15809/02 і №25624/02).
Санкція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до п. 1.10 ПДР водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Згідно інформаційної довідки відділу АП УПП в Сумській області від 24.12.2025 інформація про наявність у ОСОБА_1 посвідчення водія відсутня, крім того 22.12.2025 на нього накледене адміністратвине стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП за керування т/з не маючи права керування таким т/з.
Оскільки ОСОБА_1 не має посвідчення водія, він підлягає адміністративній відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП як «інша особа» з накладенням відповідного адміністративного стягнення.
Враховуючи характер правопорушення та особу винного, вважаю необхідним застосувати до нього адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої ч.1 ст.130 КУпАП.
На підставі ст. 40-1, 283 ч.5 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави належить стягнути судовий збір в розмірі 665,60 грн.
Керуючись ст. 40-1, ч.1 ст.130, ч.5 ст.283 КУпАП, -
п о с т а н о в и в:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 665,60 грн. 
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови, а в її разі оскарження - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу в установлений у строк, постанова надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови стягується:
-подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;
-витрати на облік зазначених правопорушень.
На постанову може бути подана апеляційна скарга до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя           Роман ОНАЙКО