Справа № 352/153/26
Провадження № 1-кп/352/154/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2026 року	м. Івано-Франківськ	

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області у складі: головуючого – судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 12026096250000004 від 03.01.2026 р., про обвинувачення : 
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянин України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, інваліда третьої групи, військовозобов`язаного, який перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України, - 
в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_2 вчинив умисне ухилення від проходження програми для кривдників, будучи особою, щодо якої такі заходи застосовані судом. 

Кримінальний проступок скоєно за наступних обставин:
згідно рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 13.08.2025 (справа № 352/1664/25), яке набрало законної сили 27.09.2025 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-8 та ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді 30 годин громадських робіт,з одночасним направленням на проходження програми для осіб, що вчинили домашнє насильство, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», на строк 3 (три) місяці.
ОСОБА_2 04.12.2025 з`явився до Центру надання соціальних послуг Тисменицької міської ради та з ним укладено Договір про надання соціальної послуги "Проходження програми для кривдників" (далі – Програми), особисто під підпис останньому роз`яснено вимоги законодавства та порядок проходження програми для кривдників, відповідно до якого останній зобов`язаний з`являтись до Центру надання соціальних послуг Тисменицької міської ради. Всього із ОСОБА_3 фахівцем було проведення 2 заняття, останнє з яких відбулось 12.12.2025. На заплановану зустріч 22.12.2025  ОСОБА_2 не з`явився, про причини неявки уповноважених осіб Центру не повідомив.
У подальшому, ОСОБА_2 , якому достовірно було відомо про обов`язок з`явитись до спеціаліста з впровадження програми для кривдників для подальшого її проходження в повному обсязі, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ст. 390-1 КК України за не проходження Програми, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, без поважних причин не з`явився 22.12.2025 по даний час до Центру надання соціальних послуг Тисменицької міської ради, тим самим, умисно ухилився від проходження корекційної програми.
Суд зазначає, що до обвинувального акту додана письмова заява обвинуваченого ОСОБА_2 складена у присутності захисника, щодо добровільності беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення ОСОБА_2 кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ч.2 ст.381 КПК України.

Оцінивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_2 вірно кваліфіковані за ст.390-1 КК України, як він вчинив умисне ухилення від проходження програми для кривдників, будучи особою, щодо якої такі заходи застосовані судом.

У ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 р. «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі – Суд) передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права». У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
З врахуванням вищенаведеного, призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного правопорушення, яке у відповідності до вимог ст.12 КК України є кримінальним проступком,особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що покарання має бути необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень і те, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
Обтяжуючі відповідальність підсудного обставини відсутні. 
До пом`якшуючих обставин суд відносить те, що підсудний в скоєному щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального проступку.
Крім того, вирішуючи питання про призначення покарання підсудному, суд враховує і те, що ОСОБА_2 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, тяжких наслідків внаслідок його неправомірних дій не настало, має постійне місце проживання за яким характеризується посередньо, не працюючи веде паразитичний спосіб життя та легальний дохід не отримує, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, являючись інвалідом третьої групи має незадовільний стан здоров`я. 
З врахуванням всіх вищеперелічених обставин, суд приходить до переконання, що до підсудного ОСОБА_2 слід застосувати покарання у виді пробаційного нагляду, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення, перевиховання та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. 
На переконання суду, призначене покарання обвинуваченому ОСОБА_2 відповідає також принципу співрозмірності конкретного неправомірного діяння, вчиненого ним, з покаранням призначеним останньому.
Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_2 не обирався.
Речові докази та судові витрати по даному кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст.368, 370, 382 КПК України, суд 

у х в а л и в :

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні кримінального проступку передбаченого ст. 390 - 1 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на один рік шість місяців.
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 59-1 КК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_2 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені апробаційною програмою.
Строк відбуття покарання обчислювати з дня постановки на облік уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_2 не обирався. 
Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся.
Речові докази та судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.
Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. 
Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбаченихст.394 КПК України, зокрема, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги черех Тисменицький районний суд. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя          ОСОБА_4