26.01.26
22-ц/812/67/26
Провадження № 22-ц/812/67/26 

П О С Т А Н О В А 
іменем України

19 січня 2026 року       м. Миколаїв
справа № 475/520/25
Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Тищук Н.О.,
суддів: Лівінського І.В., Шаманської Н.О., 
із секретарем – Колосовою О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕЛІОРАТОР-АГРО ЮГ»
на рішення Доманівського районного суду Миколаївської області, ухвалене 25 вересня 2025 року суддею Кащаком Я.А. в приміщенні цього ж суду, (повний текст складено того ж дня), у цивільній справі за позовом 
ОСОБА_1 до 
Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕЛІОРАТОР-АГРО ЮГ»
про розірвання договорів оренди земельних ділянок, 
у с т а н о в и в:
1.Описова частина
Короткий зміст вимог позовної заяви
У травні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до ТОВ «МЕЛІОРАТОР-АГРО ЮГ» з указаним вище позовом.
Позивачка зазначала, що є власницею земельних ділянок: кадастровий номер 4822783200:10:000:0064, площею 5,6788 га; кадастровий номер 4822783200:10:000:0065 площею 5,8334 га; кадастровий номер 4822783200:13:000:0605, площею 0,7911 га, та кадастровий номер 4822783200:13:000:0195, площею 0,6734 га, які розташовані на території Доманівської (колишньої Маринівської сільської ради) селищної ради Вознесенського району Миколаївської області, з цільовим призначенням - ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
Вказані земельні ділянки позивачка успадкувала після смерті чоловіка – ОСОБА_2 . За життя ОСОБА_2 уклав з ТОВ «Меліоратор-Агро Юг» договори оренди земельних ділянок та додаткові угоди до них. Строк дії договорів оренди - до 31 грудня 2010 року.
Після того, як земельна ділянка загальною площею 6,50 га була зареєстрована в Державному земельному кадастрі, вона була розподілена на дві частини і присвоєні кадастрові номери: ділянка 1 - кадастровий номер 4822783200:10:000:0065, площею 5,8334 га; ділянка 2 - кадастровий номер 4822783200:13:000:0195, площею 0,6734 га.
09.02.2012 року Додатковою угодою внесено зміни до Договору оренди від 04 квітня 2005 року, стосовно розміру та форми орендної плати, визначено кадастрові номери на кожну ділянку, що перебуває в оренді, її площу, а термін дії Договору оренди продовжено до 31 грудня 2020 року.
Додатковою угодою від 10 грудня 2018 року продовжено строк дії договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером 4822783200:10:000:0065, загальною площею 5,8334 га до 31 грудня 2027 року, внесено зміни щодо розміру та форми орендної плати, погоджено, що розрахунок за оренду землі відповідач має сплачувати у натуральній формі, а саме - щорічно надає орендодавцю 3 200 кг зернових (пшениця, ячмінь) та 280 кг соняшнику.
Додатковою угодою від 10.12.2018 року продовжено строк дії договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером 4822783200:13:000:0195, загальною площею 0,6734 га до 31 грудня 2027 року, змінено розмір та форму орендної плати, яка зазначена в натуральній формі, щорічно орендодавець мав отримувати 300 кг зернових (пшениця, ячмінь) та 30 кг соняшнику.
17 травня 2012 року на підставі договорів оренди, укладених між ОСОБА_2 та ТОВ «Меліоратор-Агро ЮГ», в оренду останньому передані також земельні загальною площею 5,6788 га, з кадастровим номером 4822783200:10:000:0064 та загальною площею 0,7911 га, кадастровий номер 4822783200:13:000:0605. Строк дії цих договорів визначено до 31 грудня 2020 року.
Додатковими угодами, укладеними між позивачкою та ТОВ «Меліоратор-Агро Юг» від 10 грудня 2018 року, внесено зміни до Договорів оренди від 17 травня 2012 року, якими строк їх дії продовжено до 31 грудня 2027 року та змінено розмір орендної плати. 
Посилаючись на те, що за період 2021 – 2022 років орендна плата виплачена не у повному обсязі, а за 2023 – 2024 роки не виплачена взагалі, ОСОБА_1 просила суд про розірвання договорів оренди.
У відзиві на позовну заяву представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на те, що орендна плата протягом 2021-2023 років нараховувалася в натуральній формі відповідно до умов додаткових угод, однак ОСОБА_1 не бажала її отримувати, умисно створюючи заборгованість. Зазначив, що згідно договорів орендна плати виплачується щорічно до 31 грудня, то у такому разі було б справедливо, добросовісно та розумно зі сторони позивачки звертатися кожного року після 1 січня до керівництва з письмовими претензіями, листами, телеграмами, а не чекати вказаний період і звернутися до суду без попередніх переговорів з відповідачем. 
У 2021 році позивачка до 31 грудня не з`явилася для отримання орендної плати. 02 вересня 2022 року і за її усною, а потім письмовою пропозицією та погодженням ТОВ було змінено найменування продукції по орендній платі за 2021 рік та видано їй орендну плату у вигляді 2,500 тон пшениці на суму 16323,25 грн (по 6 529,30 грн за тону), 0,500 тон ячменя на суму 2 899,25 грн (по 5 798,5 грн за тону), 4 тони кукурудзи на суму 24 388 грн (по 6 097 за тону), загальною вартістю 43 610,50 грн, що не є меншою 3 % від нормативної грошової оцінки земельних ділянок яка складає 14 161,41 грн.
Також 02.09.2022 року за пропозицією позивачки щодо зміни розрахунку у натуральній формі висловленої у письмовій формі щодо зміни найменування продукції та погоджено товариством, ОСОБА_1 отримала орендну плату за 2022 рік у розмірі 2,500 тон пшениці на суму 20 842,25 грн (по 8 336,9 грн за тону), 0,500 тон ячменя на суму 3 598,60 грн (по 7 197,20 грн за тону), 4 тони кукурудзи на суму 27 924 грн (по 6 981 за тону), загальною вартістю 52 364,85 грн, що не є меншою 3 % від нормативної грошової оцінки земельних ділянок яка складає 14 161,41 грн.
У 2023 році товариством було підготовлено та зарезервовано для ОСОБА_1 орендну плату у натуральному вигляді, а саме: 3500 кг. пшениці, 3500 кг. ячменя та 610 кг. соняшника, проте позивачка не прибула для їх отримання, чим не виконала по не зрозумілим підставам свого обов`язку та своєчасно не повідомила ТОВ про неможливість її отримання, що не залежало від ТОВ «Меліоратор-Агро Юг». 
Проте, 17 грудня 2023 року позивачка звернулася до відповідача із письмовою заявою про видачу грошових коштів у розмірі 5 100 грн орендної плати за 2021 рік, які хоч і не передбачені договорами, але були їй виплачені.
Претензій щодо несплати орендної плати за 2023 рік позивачка не висловлювала.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції 
Рішенням Доманівського районного суду Миколаївської області від 25 вересня 2025 року позов задоволено, розірвано:
-договір оренди земельної ділянки, укладений 04 квітня 2005 року, між 
ОСОБА_2 , правонаступником якого є ОСОБА_1 та ТОВ «Меліоратор-Агро Юг» на: земельну ділянку площею 5,8334 га, кадастровий номер 4822783200:10:000:0065, зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 12.06.2019 року, номер запису про інше речове право 31999941; земельну ділянку площею 0,6734 га, кадастровий номер 4822783200:13:000:0195, зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 12.06.2019 року, номер запису про інше речове право 32000206 – розірвано.
-договір оренди земельної ділянки, укладений 17 травня 2012 року, між 
ОСОБА_2 , правонаступником якого є ОСОБА_1 та ТОВ «Меліоратор-Агро Юг» на земельну ділянку площею 5,6788 га, кадастровий номер 4822783200:10:000:0064, зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 12.06.2019 року, номер запису про інше речове право 32000715.
-договір оренди земельної ділянки укладений 17 травня 2012 року, між 
ОСОБА_2 , правонаступником якого є ОСОБА_1 та ТОВ «Меліоратор-Агро Юг» на земельну ділянку площею 0,7911 га, кадастровий номер 4822783200:13:000:0605, зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 12.06.2019 року, номер запису про інше речове право 32000479.
З ТОВ «Меліоратор - Агро Юг» на користь ОСОБА_1 стягнуто - 3633,60 грн судових витрат.
Рішення суду першої інстанції мотивовано доведеністю порушення відповідачем умов договорів оренди, а саме, несвочасна виплата орендної плати за 2021, 2022, 2023, 2024 роки, що є істотним порушенням прав позивачки щодо своєчасного отримання гарантованої цими договорами орендної плати.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі представник ТОВ «Меліоратор-Агро ЮГ», посилаючись на незаконність, необґрунтованість рішення суду першої інстанції, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалите нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.
Узагальнені доводи апеляційної скарги
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не звернув увагу, що позивачем у позовній заяві не було зазначено ціни позову, що мало бути наслідком залишення позовної заяви без руху та повернення заяви.
Позивачем не було виконано свого обов`язку згідно частини п`ятої статті 177 ЦПК України щодо долучення до позовної заяви доказів, що підтверджували обставини, на яких ґрунтувалися позовні вимоги, а саме докази вини відповідача у перешкоді відповідачем отримання нею орендної плати у натуральній формі у 2022-2024 роках, що мало бути наслідком залишення позовної заяви без руху, повернення заяви.
Суд взяв до уваги пояснення позивача, тоді як пояснення сторін відповідно до частини другої статті 76 ЦПК України не є доказом, а позивачка не скористалася своїм правом згідно статті 92 ЦПК України надати покази в якості свідка про відомі їй обставини, що мають значення для справи.
Також апелянт наполягав на тих доводах, якими заперечував проти задоволення позовних вимог, та зокрема зазначав, що невиплата і заборгованість по орендній платі є різними поняттями.
Узагальнені доводи інших учасників 
У відповіді на відзив представник позивачки адвокат Новак-Павлова Л.В. вказувала на безпідставність доводу апелянта про обов`язок суду залишити без руху а потім повернути позовну заяву у зв`язку з незазначенням у позові розміру судового збору, оскільки при пред`явленні позову позивачкою був сплачений судовий збір у відповідному розмірі за дві вимоги немайнового характеру.
Також представник позивачки вказувала на безперспективність очікувань виплати відповідачем орендної плати у передбачені договорами строки та розмірах, оскільки відповідач не тільки порушує строки виплати орендної плати, а і не виплачує заробітну плату своїм працівникам.
2.Мотивувальна частина
Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача – адвоката Новак-Павлову Л.В., дослідивши матеріали справи та перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Встановлені судом першої інстанції обставини справи
Судом встановлено, що 04 квітня 2005 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Меліоратор -Агро Юг» укладено договір оренди земельної ділянки, за яким орендодавець передав орендарю в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 6,50 га, строком на 5 років до 31 грудня 2010 року.
Договір зареєстровано у Доманівському реєстраційному окрузі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис 06 лютого 2007 року за №040701300025.
У подальшому, земельні ділянки загальною площею 6,50 га були зареєстровані в Державному земельному кадастрі площа однієї з яких визначена 5,8334 га з кадастровим номером 4822783200:10:000:0065, іншої – 0,6734 з кадастровим номером 4822783200:13:000:0195.
09 лютого 2012 року сторонами укладено Додаткову угоду, якою строк дії договору оренди продовжено до 31 грудня 2020 року. Також, доповнено п.1.2 редакцією «Кадастровий номер земельної ділянки - 4822783200:10:000:0065; 4822783200:13:000:0195». Додаткова угода зареєстрована у відділі Держкомзему у Доманівському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 29 грудня 2012 року за № 482270004003336.
17 травня 2012 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Меліоратор-Агро Юг» укладено Договір оренди іншої земельної ділянки, за яким орендодавець надав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 5,6788 га кадастровий номер 4822783200:10:000:0064, строком до 31 грудня 2020 року, яка знаходиться на території Маринівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області та належала орендодавцю на праві власності.
Договір зареєстровано у відділі Деркомзему у Доманівському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис 29 грудня 2012 року за № 482270004002901.
17 травня 2012 року ОСОБА_2 та ТОВ «Меліоратор-Агро Юг» укладено ще один Договір оренди земельної ділянки, за яким орендодавець передав орендарю в строкове платне користування належну йому на праві власності земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 0,7911 га кадастровий номер 4822783200:13:000:0605, строком до 31 грудня 2020 року, яка знаходиться на території Маринівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області.
Договір зареєстровано у відділі Деркомзему у Доманівському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис 29 грудня 2012 року за № 482270004002899.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.
06 грудня 2018 року нотаріусом Другої первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області дружині померлого – позивачці у справі ОСОБА_1 видані свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначені земельні ділянки.
10 грудня 2018 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Меліоратор-Агро Юг» укладено додаткові угоди, за умовами яких строк дії договорів оренди земельних ділянок площею 0,6734 га з кадастровим номером 4822783200:13:000:0195; площею 5, 8334 га кадастровий номер 4822783200:10:000:0065; площею 5,6788 га, кадастровий номер 4822783200:10:000:0064; площею 0,7911 га, кадастровий номер 4822783200:10:000:0605 продовжено до 31 грудня 2027 року.
Також, сторони домовились, що розмір орендної плати має становити не менше 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що на момент укладання договору склала 3 900 грн на рік, і виплачується власнику земельної ділянки щорічно до 31 грудня в грошовій, натуральній або відробітковій формі. Якщо орендні платежі передбачені цим договором у натуральному вигляді, то визначається перелік продукції, її якісні показники, місце, умови, порядок та строки поставки, її вартість.
Якщо орендні платежі передбачені цим договором у відробітковому виді, то визначаються види послуг, обсяги, місце і строки їх надання, їх вартість.
У разі поєднання різних форм виплати орендних платежів орендна плата здійснюється у порядку, що визначений вище для кожного з цих видів платежів (п. 4.1 додаткових угод).
Додатками до договорів оренди сторони погодили конкретне найменування продукції та послуг, які позивачка мала отримувати у рахунок орендної плати. Так, за користування земельними ділянками площами 0,6734 га, 5, 8334 га, 5,6788 га та 0,7911 га відповідач мав сплачувати позивачці щорічно 7000 тон зернових (3200+3200+300+300) та 620 кг соняшнику (280+280+30+30).
В матеріалах справи містяться копії видаткової накладної РН-0000336 від 02 вересня 2022 року, на якій позивачкою написана заява в якій вона виявляла бажання отримати річну орендну плату за 2021 рік як у натуральній так і у грошовій формах.
Також у 2022 році ОСОБА_1 виявляла бажання і отримувала орендну плату у натуральній формі, про що поставила свій підпис у розписці.
Орендну плату за 2021 рік ОСОБА_1 отримала 02 вересня 2022 року, тобто несвоєчасно і їй було видано 2500 кг зерна пшениці, 0,500 кг ячменю та 4.000 кг кукурудзи.
Орендну плату за 2022 рік позивачка отримала також 02 вересня 2022 року сільськогосподарською продукцією, а саме 2,500 кг - зерно пшениці, 500 кг ячменю та 4,000 кг кукурудзи.
Відомості про отримання ОСОБА_1 орендної плати за 2023-2024 роки матеріали справи не містять.
Також у справі відсутні докази про видачу орендодавиці у рахунок виплати орендної плати за 2021-2023 роки сільськогосподарської продукції у вигляді соняшника, як це передбачено умовами договору оренди.
Під час розгляду справи суд також бере до уваги, що рішенням Доманівського районного суду від 24 квітня 2025 року, яке було частково змінене постановою Миколаївського апеляційного суду від 14 липня 2025 року по справі № 475/792/24 встановлено, що ТОВ «Меліоратор-Агро Юг» допустило істотне порушення договорів оренди землі, а саме систематичну несплату орендної плати позивачці ОСОБА_1 за користування належними їй земельними ділянками, тобто позивачка була позбавлена того, на що розраховувала при укладенні договору. 
Згідно даних рішень судів з ТОВ «Меліоратор-Агро Юг» на користь ОСОБА_1 стягнуто заборгованість по орендній платі: за договором оренди земельної ділянки площею 0,7911 га, кадастровий номер 4822783200:13:000:0605: за 2022 рік — 30 кг соняшника, за 2023 рік- 300 кг зернових, 30 кг соняшника; за договором оренди земельної ділянки площею 5,6788 га, кадастровий номер 4822783200:10:000:0064: за 2022 рік — 280 кг соняшника, за 2023 рік- 3200 кг зернових 280 кг соняшника; за договором оренди земельної ділянки площею 5,8334 га, кадастровий номер 4822783200:10:000:0065: за 2021 рік -280 кг соняшника, за 2022 рік- 280 кг соняшника, за 2023 рік- 3200 кг зернових, 280 кг соняшника; за договором оренди земельної ділянки площею 0,6734, кадастровий номер 4822783200:13:000:0195: за 2021 рік — 22,1 кг соняшника, за 2022 рік- 30 кг соняшника, за 2023 рік - 300 кг зернових , 30 кг соняшника.
Позиція апеляційного суду
Відповідно до статей 12, 13 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, що визначено пунктом 1 частини 1статті 11 ЦК України.
За змістом статті 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення, майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму, регулюються актами земельного законодавства - ЗК України, Законом України «Про оренду землі».
Відповідно до статті 2 Закону України «Про оренду землі» від 06 жовтня 1998 року № 161-ХІV (далі Закон № 161-ХІV) відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
Орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених ЗК України, ЦК України, ГК України, цим та іншими законами України і договором оренди землі (частина 1 статті 6 Закону № 161-ХІV в тій же редакції).
Статтею 93 ЗК України та статті 1 Закону № 161-ХІV визначено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.
Згідно зі статтею 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Так, відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Положеннями статті 15 Закону України «Про оренду землі» визначено, що однією з істотних умов договору оренди є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.
Статтею 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.
За положеннями статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.
Згідно частини 1 статті 526, частини 1 статті 611 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Частиною першою статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.
Водночас у пункті д) частини першої статті 141 ЗК України передбачено таку підставу припинення права користування земельною ділянкою як систематична несплата земельного податку або орендної плати.
Отже, згідно зі статтями 13, 15, 21 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору.
Відповідно до частини другої статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої ним шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що також є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що її земельну ділянку використовує інша особа.
До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження №61-41932сво18), Верховний Суд у постанові від 20 листопада 2023 року у справі №499/793/21 (провадження № 61-8740 св 23).
Ураховуючи викладене, суд першої інстанції вірно вважав, що невиплата відповідачем орендної плати за 2022-2024 роки свідчать про систематичність несплати.
Відповідно до вимог статей 76, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За правилами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Так, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора (ст. 612 ЦК України).
Таким чином, умовою, за якої боржник звільняється від негативних наслідків невиконання зобов`язання, є прострочення кредитора.
Кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку (частина перша статті 613 ЦК України).
Між тим, відповідачем ТОВ "Меліоратор-Агро Юг" не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що товариство вживало дій спрямованих на виконання свого обов`язку зі своєчасної виплати орендної плати позивачці ОСОБА_1 за 2022-2024 роки, а позивачка натомість від її отримання відмовлялася.
Так, відповідно до умов укладених сторонами договорів оренди орендна плата виплачується орендарем власнику земельної ділянки щорічно до 31 грудня.
Відомостей про надсилання відповідачем повідомлень позивачу про необхідність отримання орендної плати матеріали справи не містять, як і відсутні докази того, що сторонами була досягнута домовленість щодо отримання позивачем орендної плати за певною адресою у певний час.
З огляду на викладене колегія суддів доходить висновку, що зібраними у справі доказами доведено порушення відповідачем умов укладених сторонами договорів оренди щодо виплати орендної плати за 2022 - 2024 роки, а тому у суду першої інстанції були наявні підстави для розірвання договорів у зв`язку із систематичним порушенням ТОВ "Меліоратор-Агро Юг" обов`язку щодо своєчасної виплати орендної плати, що є істотним порушенням договору.
З огляду на вище викладене колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з повним з`ясуванням обставин справи, є правильним та обґрунтованим.
За своїм змістом усі доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з наданою судом першої інстанції оцінкою зібраних у справі доказів та встановлених на їх підставі обставин, разом з тим доказів на спростування встановлених судом першої інстанції обставин апелянтом до апеляційної скарги не надано.
Доводи апеляційної скарги щодо допущених судом порушень норм процесуального права на висновки апеляційного суду не впливають оскільки є помилковим тлумаченням апелянта норм ЦПК України.
Відповідно статті 375 ЦПК, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Згідно зі статтею 141 ЦПК між сторонами підлягають розподіленню судові витрати, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Однак, оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін, витрати апелянта, понесенні у зв`язку з розглядом апеляційної скарги, залишаються за його рахунок.
Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕЛІОРАТОР-АГРО ЮГ» залишити без задоволення.
Рішення Доманівського районного суду Миколаївської області від 25 вересня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня ухвалення, але за наявності підстав, передбачених статтею 389 ЦПК, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий     Н.О.Тищук

Судді:      І.В.Лівінський

Н.О.Шаманська

---------------------------------
Повний текст постанови виготовлено 26 лютого 2026 року