УХВАЛА
08 грудня 2025 року
м. Київ
справа № 195/2185/24
провадження № 61-13816ск25
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Ситнік О. М., 
Фаловської І. М.,
розглянув касаційну скаргу Дніпропетровської обласної прокуратури на рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області 
від 05 березня 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду
від 08 жовтня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Прокуратури Дніпропетровської області, Головного управління національної поліції України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями правоохоронних органів,
ВСТАНОВИВ:
У грудні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної казначейської служби України, Прокуратури Дніпропетровської області, Головного управління національної поліції України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями правоохоронних органів у розмірі 832 000 грн.
Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області 
від 05 березня 2025 року, яке залишено без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 08 жовтня 2025 року, позов задоволено частково.
Стягнуто з держави України за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 1 248 000 грн на відшкодування моральної шкоди.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
04 листопада 2025 року Дніпропетровська обласна прокуратура через підсистему «Електронний Суд» подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області 
від 05 березня 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду 
від 08 жовтня 2025 року.
Ухвалою Верховного Суду від 07 листопада 2025 року касаційну скаргу Дніпропетровської обласної прокуратури залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме для уточнення прохальної частини касаційної скарги, з урахуванням статті 409 ЦПК України.
На виконання вимог вказаної ухвали заявник подав уточнену редакцію касаційної скарги, в якій просить суд касаційної інстанції оскаржувані рішення змінити в частині відшкодування моральної шкоди, шляхом зменшення її розміру, а саме стягнути з держави України за рахунок коштів Державного бюджету України на користь Бистрого 83 200 грн.
У частині першій статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Підставою касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, а саме суди застосували норми матеріального права без урахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 29 листопада 2023 року у справі 
№ 501/1275/20, від 04 квітня 2025 року у справі № 757/1549/21-ц.
Також, заявник посилається на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України та вважає, що відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування статей 7, 8 Закону України «Про Державний бюджет на 
2025 рік», за яким визначено мінімальну заробітну плату, яка застосовується як розрахункова величина для обчислення виплат за рішеннями сулу на рівні 1 600 грн у взаємодії зі статтею 13 Закону України Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно - розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду». 
Крім цього, заявник вказує, що на розгляді судів перебуває значна кількість справ про відшкодування моральної шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно - розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду. За даними судової статистики за 2024 рік, розміщеної на сайті судової влади, у провадженні судів першої інстанції перебуває на розгляді 526 таких справ.
Крім цього, заявник просить зупинити виконання рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 05 березня 2025 року до закінчення його розгляду в касаційному порядку. 
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
Згідно із частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Клопотання (заява) про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії має містити обґрунтування необхідності зупинення виконання рішення або зупинення його дії, такими мотивами, зокрема, може бути відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання судового рішення, неможливість повороту виконання рішення у разі його скасування тощо.
Отже, метою вирішення питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії є недопущення порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів особи, яка подала касаційну скаргу та інших осіб, які беруть участь у справі, якщо такі наслідки можуть настати у зв`язку з виконанням (дією) судового рішення.
З урахуванням завдань та основних засад цивільного судочинства, визначених частинами першою, третьою статті 2 ЦПК України, вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки. Клопотання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії має бути мотивованим та містити обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, які підтверджені належними та допустимими доказами, зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду може бути надано копію такої постанови.
Ураховуючи наведене, у задоволенні клопотання заявника про зупинення виконання рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 05 березня 2025 року до закінчення його розгляду в касаційному порядку слід відмовити, оскільки заявник не навів обґрунтованих підстав, за яких суд касаційної інстанції може зупинити виконання оскаржуваного судового рішення, та не додав доказів, які б підтверджували необхідність їх зупинення (докази примусового виконання оскаржуваного судового рішення).
В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу (частина восьма 
статті 394 ЦПК України).
Касаційна скарга подана у визначений законом строк та оформлена відповідно до вимог статті 392 ЦПК України, зокрема містять підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 3 частини другої 
статті 389 ЦПК України.
З огляду на викладене, касаційний суд дійшов висновку про відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів справи.
Керуючись статтями 260, 389, 392, 394, ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
ПОСТАНОВИВ:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Дніпропетровської обласної прокуратури на рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 05 березня 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 08 жовтня 2025 року.
Витребувати із Марганецького міського суду Дніпропетровської 
області цивільну справу № 195/2185/24 за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Прокуратури Дніпропетровської області, Головного управління національної поліції України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями правоохоронних органів.
Відмовити в задоволенні клопотання про зупинення виконання рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 05 березня 2025 року до закінчення його розгляду в касаційному порядку.
Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, що не може перевищуватидесяти днів з дня вручення цієї ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                  В. М. Ігнатенко
                                                                                                          О. М. Ситнік
                                                                                                              І. М. Фаловська