Справа № 161/23875/25 
Провадження № 2-а/161/58/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 січня 2026 року місто Луцьк 
Луцький міськрайонний суд Волинської області
у складі
головуючої судді Гриня О.М.
з участю секретаря судових засідань Жежерун Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-
В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.
Позов обґрунтовує тим, що 11.11.2025 відносно нього помічником начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі – ІНФОРМАЦІЯ_2 ) з правової роботи, старшим лейтенантом юстиції ОСОБА_2 складено протокол № 5459 зі змісту якого випливає, що ОСОБА_1 порушив правила військового обліку, а саме не проходження ВЛК, чим порушив норми п.п.10-1 п.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, що затверджений Постановою КМУ від 30.12.2022 № 1487 та п.2 розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців поліцейських на соціальний захист».
14.11.2025 відносно ОСОБА_1 складено постанову № 5459 від 14.11.2025 за ч.3 ст.210 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000,00 грн. 
Зазначає, що вказана постанова є необґрунтованою та підлягає скасуванню, оскільки його не було викликано позивачем для проходження медичного огляду повісткою. Крім цього, в оскаржуваній постанові відповідач посилається на порушення п.п.10-1 п.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, що затверджений Постановою КМУ від 30.12.2022 № 1487, яка виключена на підставі Постанови КМУ № 916 від 30.07.2025 та не діяла на час винесення оскаржуваної постанови.
Посилаючись на викладене, просить суд визнати протиправною та скасувати постанову за справою про адміністративне правопорушення № 5459 від 14.11.2025, провадження у справі закрити.
Ухвалою судді від 20.11.2025 відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін у справі. 
16.12.2025 від відповідача надійшов відзив, у якому його представник позовних вимог не визнав. Зазначив, що позивач ОСОБА_1 підлягав повторному переогляду ВЛК, як обмежено придатний, в термін до 05.06.2025, проте вимог закону не виконав, що свідчить про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП. Враховуючи наведене, просив суд відмовити у задоволенні позову.
Частиною першою та другою статті 12 КАС України передбачено, що адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.
Суд зауважує, що вказаний перелік порядків, за якими здійснюється судочинство в адміністративних справах, є вичерпним.
Оскільки вказана справа є незначної складності і для неї пріоритетним є швидке вирішення, суд розглянув її в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, які визначені у ст.ст. 268, 269, 271, 286 КАС України. В свою чергу вищенаведені положення КАС України не містять у собі заборони або обмежень на застосування правил, передбачених для спрощеного позовного провадження у ч.5 ст.262 КАС України, а саме щодо можливості розгляду справи без повідомлення сторін за наявними матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Дослідивши матеріали справи та подані докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог та заперечень, суд установив таке.
Судом встановлено, що постановою № 5459 від 14.11.2025 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000,00 грн.
Із змісту оскаржуваної постанови випливає, що 14.11.2025 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 встановлено, що в реєстрі «Оберіг» міститься інформація про те, що громадянин ОСОБА_1 порушив правила військового обліку, а саме не проходження ВЛК чим порушив норми п.п.10-1 п.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, що затверджений Постановою КМУ від 30.12.2022 № 1487 та п.2 розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців поліцейських на соціальний захист».
Ч.2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
На переконання суду, відповідач не довів суду правомірності свого рішення, що підтверджується наступним.
Ч.3 ст.210 КУпАП передбачено, що порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, вчинене в особливий період, тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Суд зауважує, що диспозиція ч.3 ст. 210 КУпАП є бланкетною та передбачає звернення до інших нормативно-правових актів, для з`ясування наявності складу адміністративного правопорушення у вигляді порушення правил військового обліку.
Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» від 21.03.2024 установлено, що громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 05.06.2025 пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані та резервісти Служби безпеки України - до Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України - до відповідного підрозділу розвідувальних органів України) або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду.
Із матеріалів справи, судом не встановлено, що позивач визнавався обмежено придатним до військової служби та відповідно, що у нього виник обов`язок на проходження повторного медичного огляду з метою визначення придатності до військової служби, для чого самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду до 05.06.2025.
Доказів протилежного стороною відповідача не надано.
Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Отже суд розглядаючи адміністративну справу стосовно оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень не обмежений доводами позову, а зобов`язаний перевірити оскаржуване рішення відповідача на відповідність всім критеріям, передбаченим частиною другою статті 2 КАС України, зокрема, чи винесено таке рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Ч.9 ст. 38 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.
Як слідує з матеріалів справи про правопорушення у вигляді не проходження позивачем медичного огляду з метою визначення придатності до військової служби відповідачеві стало відомо 06.06.2025, адже 05.06.2025 був останнім днем для проходження цього огляду. Відповідач мав об`єктивну можливість виявити це правопорушення, оскільки позивач перебуває на військовому обліку, а відповідачу було відомо, що позивач підпадає під категорію осіб, передбачених пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» від 21.03.2024 №3621-IX. Відомості про всі ці дані наявні в електронному військово-обліковому документі, а отже, і в Єдиному електронному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг», тому були достовірні відомі відповідачеві.
Отже, починаючи з 06.06.2025 почав свій перебіг трьохмісячний строк накладення адміністративного стягнення, який передбачений ч.9 ст. 38 КУпАП, і цей строк закінчився 06.09.2025.
Адміністративне стягнення на позивача було накладено 14.11.2025, тобто, поза межами строку, передбаченого ч.9 ст. 38 КУпАП.
П. 7 ч.1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
З цього слідує, що відповідач не мав права розпочинати справу про адміністративне правопорушення стосовно позивача, а розпочате провадження повинен був закрити на підставі п. 7 ч.1 ст. 247 КУпАП. З цих підстав позовні вимоги слід задовольнити, шляхом скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Враховуючи викладене, оскаржувану постанову слід скасувати.
При цьому, суд відмовляє у задоволені позовних вимог в частині визнання оскаржуваної постанови протиправною, оскільки повноваження суду за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності визначено ч. 3 ст. 286 КАС України, відповідно до якої, такі повноваження в суду відсутні.
Відтак, суд вважає за необхідне оскаржувану постанову скасувати, справу про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 7 ч.1 ст. 247 КУпАП
Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Виходячи з вищезазначеної норми чинного законодавства, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 484,48 грн.
На підставі ст.ст. 7, 9, 210, 245, 251, 288, 289 КУпАП, та керуючись ст.ст. 5, 9, 19, 20, 72-77,242, 244-246, 271, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення – задовольнити частково.
Скасувати постанову ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 № 5459 від 14 листопада 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП. 
Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП - закрити.
В задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1  484 (чотириста вісімдесят чотир) гривні 48 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП – НОМЕР_1 ).
Відповідач – ІНФОРМАЦІЯ_4 (адреса: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ).

Повний текст рішення складено та підписано 06 січня 2026 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду
Волинської області О.М. Гринь