ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/18799/25	Головуючий у 1-й інстанції Кунцьо С.В. 	
Провадження № 33/817/604/25 	Доповідач - Ваврів І.З.	
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2025 р. м.Тернопіль
Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З. 
з участю захисника особи, яку притягнута до адміністративної відповідальності, адвоката Притули О.Б.,

розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, що притягнута до адміністративної відповідальності, адвоката Притули О.Б. на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 жовтня 2025 року,
в с т а н о в и в:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 жовтня 2025 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.122, ч.1 ст.130 КУпАП і застосовано відносно неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Як визнав суд, ОСОБА_1 07 вересня 2025 року о 22 год. 03 хв. в м. Тернополі по вул. Карпенка, 1 керуючи автомобілем марки «Honda CR-V», державний номерний знак НОМЕР_1 , не виконала вимогу дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», не надала дорогу автомобілю, який рухався по головній дорозі, змусивши водія транспортного засобу марки «Toyota Corolla», номерний знак НОМЕР_2 , різко змінювати напрямок руху, щоб уникнути зіткнення, чим створила аварійну обстановку, та вказаними діями порушила вимоги п.п. 8.4 «б» Правил дорожнього руху України.
Крім того, ОСОБА_1 07 вересня 2025 року о 22 год. 03 хв. в м. Тернополі по вул. Карпенка, 1 керувала автомобілем марки «Honda CR-V», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення координації рухів при ходьбі зі сторони в сторону. Пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Alсotest Drager 6820» та в медичному закладі КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР ОСОБА_1 категорично відмовилась, чим порушила вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України
Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 жовтня 2025 року справу №607/18799/25 (провадження №3/607/7016/2025) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП об`єднано із справою №607/18801/25 (провадження №3/607/7018/2025) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 122 КУпАП, та присвоєно об`єднаній справі єдиний номер - №607/18799/25 (провадження №3/607/7016/2025). 

В апеляційній скарзі захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, адвокат Притула О.Б. вважає вказану постанову незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає до скасування.
В обґрунтування своїх доводів зазначає, що факт вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення не підтверджується належними та допустимими доказами.
Вказує, що ознайомившись із матеріалами справи, встановлено низку порушень, допущених інспектором поліції під час складання адміністративних матеріалів, що не відповідають вимогам статей 256, 266 та 268 КУпАП. 
Звертає увагу суду, що ОСОБА_1 не висловлювала категоричної відмови щодо проходження медичного огляду саме у медичному закладі. 
Зазначає, що працівник патрульної поліції, пропонуючи ОСОБА_1 пройти медичний огляд у медичному закладі, не конкретизував, у якому саме закладі охорони здоров`я має бути здійснено відповідний огляд.
Також вказує, що ОСОБА_1 неодноразово зверталася до інспектора патрульної поліції з проханням роз`яснити їй наслідки як проходження медичного огляду, так і відмови від нього. Однак, всупереч вимогам чинних нормативно-правових актів, працівник поліції не надав необхідних роз`яснень щодо процедури проведення медичного огляду та юридичних наслідків відмови від його проходження. На думку апелянта, таке ненадання роз`яснень свідчить про порушення працівниками поліції вимог Р-Я п.6 та Р-2 п.5 Наказу МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року “ Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції“.
Захисник також вказує, що Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який є одним з доказів у справі, було складено о 23.10 год., тобто після оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, який як вбачається з матеріалів справи було складено о 23.01 год.
Зазначає, що в матеріалах справи відсутні беззаперечні та достатні докази, які в їх сукупності та взаємозв`язку доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 жовтня 2025 року про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а провадження у справі закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Одночасно апелянт ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, з тих мотивів, що повний текст оскаржуваної постанови виготовлено 27.10.2025 року за заявою захисника про видачу її копії від 27.10.2025 року.

Заслухавши захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, адвоката Притулу О.Б., яка повністю підтримала подану апеляційну скаргу та, з наведених у ній мотивів, просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 жовтня 2025 року та закрити провадження у справі; дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що слід поновити строк на апеляційне оскаржено та відмовити у задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступного. 

За загальним правилом, визначеним ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк, за заявою особи щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Відповідно до ст.285 КУпАП копія постанови по справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.
Як вбачається із матеріалів справи, копію постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.10.2025 р. адвокат Притула О.Б., отрирмала 04.11.2025 р. за поданою нею заявою. (а.с. 57)
Апеляційну скаргу на вказану постанову місцевого суду від 23.10.2025 р. подано захисником особи, яку притягнута до адміністративної відповідальності, адвокатом Притулою О.Б. через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області 05.11.2025 р.(а.с.58)
За таких обставин, вважаю, що строк на апеляційне оскарження пропущено апелянтом з поважних причин і тому, відповідно до ст.289 КУпАП, його потрібно поновити.

Аналіз матеріалів справи та безпосередньо рішення місцевого суду, яке оскаржується апелянтом, дає підстави для висновку, що суд, розглядаючи дану справу, дотримався положень статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи в учиненні адміністративного правопорушення. 
Відповідно до частини 7 статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Як слідує з апеляційної скарги, постанова Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 жовтня 2025 року оскаржується лише в частині притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП, отже в іншій частині вказане судове рішення апеляційним судом не переглядається.
Винуватість та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України доведена належним чином перевіреними, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.
Так, відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою вставлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 446797 від 07 вересня 2025 року, 07 вересня 2025 року о 22 год. 03 хв. в м. Тернополі по вул. Карпенка, 1 ОСОБА_1 керувала автомобілем марки «Honda CR-V», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення координації рухів при ходьбі зі сторони в сторону. Пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Alсotest Drager 6820» та в медичному закладі КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР ОСОБА_1 категорично відмовилась.
В протоколі про адміністративне правопорушення, який був предметом розгляду суду, зазначено про роз`яснення ОСОБА_1 її прав, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП.
В протоколі про адміністративне правопорушення, який був предметом розгляду суду, зазначено про роз`яснення ОСОБА_1 її прав, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП.
Зі змістом протоколу ОСОБА_1 була ознайомлений, від підпису відмовилася.
Цей документ був предметом розгляду у суді першої інстанції та отримав належну правову оцінку з якою суд апеляційної інстанції погоджується.
Вказаний протокол відповідає вимогам ст.ст.254, 256 КУпАП, складений уповноваженою на те особою, визначеною ст.255 КУпАП, а наведені у ньому обставини об`єктивно стверджуються іншими доказами, дослідженими судом по справі.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
Як слідує з матеріалів справи, одним з таких доказів, яким обґрунтовано винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є відеозапис з нагрудної камери працівників патрульної поліції та відеореєстратора.
Так, оглянутим апеляційним судом відеозаписом зафіксовано, що водій ОСОБА_1 07 вересня 2025 року о 22 год. 03 хв. в м. Тернополі по вул. Карпенка, 1, керуючи автомобілем марки «Honda CR-V», державний номерний знак НОМЕР_1 , не виконала вимогу дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», не надала дорогу автомобілю, який рухався по головній дорозі, змусивши водія транспортного засобу марки «Toyota Corolla», номерний знак НОМЕР_2 , різко змінювати напрямок руху, щоб уникнути зіткнення, чим створила аварійну обстановку, та вказаними діями порушила вимоги п.п. 8.4 «б» Правил дорожнього руху України. 
В подальшому відеозаписом засвідчено, що поліцейський при спілкуванні з ОСОБА_1 вказує, що вбачає в неї ознаки алкогольного сп`яніння, такі як: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення координації рухів при ходьбі зі сторони в сторону. У зв`язку з цим, поліцейським запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу, однак остання відмовляється, а також відмовляється їхати в медичний заклад. При цьому, поліцейський пропонував пройти огляд на місці зупинки або в медичному закладі неодноразово, а також роз`яснив наслідки такої відмови, проте ОСОБА_1 відмовилась. Суд констатує, що її відмова була чіткою та однозначною. (файл export-14x83 22:19:37-22:33:36). 
Крім того, поведінка ОСОБА_1 , яка зафіксована відеозаписом вказує, що вона повністю усвідомлювала вимогу працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, розуміла ситуацію у якій опинилася, однак зайняла беззаперечну позицію щодо відмови від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не було належним чином роз`яснено наслідків відмови від огляду на стан сп`яніння не мають під собою підґрунтя, та спростовуються відеозаписом події. 
Апеляційний суд зазначає, що відеозаписом об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення у об`ємі, достатньому для вирішення питання про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та винуватості ОСОБА_1 у його вчиненні. 
Відеозаписи з нагрудних камер поліцейського суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Твердження апеляційної скарги захисника про те, що Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів було складено після оформлення протоколу про адміністративне правопорушення не спростовує достовірність зафіксованих обставин, наявність події та складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .
Крім того, дані доводи сторони захисту були предметом детального дослідження суду першої інстанції та отримали належну правову оцінку з якою погоджується суд апеляційної інстанції. 
Також, суд зазначає, що висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за порушення нею п. 2.5 Правил дорожнього руху, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а зміст постанови відповідає вимогам статтей 283, 284 КУпАП.
Аналіз матеріалів провадження дає підстави для висновку, що дії працівників поліції щодо фіксації правопорушення, вчиненого ОСОБА_2 узгоджуються з вимогами ст.266 КУпАП та приписами Інструкції “Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р № 1452/735 та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 року № 1376.

Інші доводи апеляційної скарги є аналогічними з доводами сторони захисту під час розгляду справи судом першої інстанції, які були предметом дослідження місцевого суду та отримали належну правову оцінку, з якою апеляційний суд погоджується. 

Апеляційний суд також звертає увагу, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. 
Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП однією з підстав адміністративної відповідальності за даною правовою нормою є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції.
Таким чином, виходячи з аналізу доказів досліджених судом першої інстанції та перевірених під час апеляційного розгляду матеріалів справи, висновок місцевого суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація його дій за ч.1 ст.130 КУпАП є правильним. 
Жодних аргументованих доводів, які б викликали сумніви у об`єктивності оцінки доказів зроблених судом першої інстанції на підставі вищевказаних матеріалів справи, апелянтом не надано і не здобуто таких в процесі апеляційного розгляду.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено. 
Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого ним правопорушення, особи правопорушника, ступеню його вини та інших обставин справи.
З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що постанова Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 жовтня 2025 року відносно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування, про що ставить питання апелянт, не вбачаю. 

Керуючись ст.294 КУпАП, — 

п о с т а н о в и в:

Поновити адвокату Притулі О.Б. строк на апеляційне оскарження постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 жовтня 2025 року. 
Апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, адвоката Притули О.Б. залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 жовтня 2025 року щодо ОСОБА_1 – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя