ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2025 року 
м. Київ
справа №560/9437/21
провадження № К/990/22524/22
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Жука А.В.,
суддів: Мельник-Томенко Ж.М., Єресько Л.О.,
розглянувши в порядку письмового провадження як суд касаційної інстанції справу
за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення коштів, провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2021 року (у складі головуючого судді - Ковальчук А.М.) та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18 липня 2022 року (у складі колегії суддів: головуючого судді - Сушка О.О., суддів: Мацького Є.М., Залімського І.Г.) у справі №560/9437/21,
ВСТАНОВИВ:
І. Історія справи
Короткий зміст позовних вимог
1.  ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Департаменту соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації (далі - відповідач; Департамент), в якому просив:
визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації від 29.06.2021 №88/нк «Про звільнення ОСОБА_1 »;
поновити ОСОБА_1 на посаді заступника директора - начальника управління праці та роботи з громадянським суспільством Департаменту соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації;
стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.
2. В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що звільнення позивача з посади було незаконним, оскільки не було враховане його переважне право на залишення на роботі, а також не було дотримано вимог частини п`ятої статті 22 Закону України «Про державну службу».
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
3. Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 21.10.2021, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18.07.2022, у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
4. Суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позивача належним чином було попереджено про наступне звільнення з дотриманням вимог статті 49-2 КЗпП України, а позивач мав право подати документи та перейти на посаду заступника директора Департаменту шляхом переведення у порядку, визначеному статтею 41 Закону України «Про державну службу», однак таким правом не скористався.
5. Суд першої інстанції вважав, що Департаментом правомірно вжито заходів по працевлаштуванню працівників, які скорочуються, оскільки з переліком вакантних посад Департаменту економічного розвитку та обласної державної адміністрації (посади від заступника директора до провідного спеціаліста з питань праці, зайнятості населення, економічного розвитку, які відповідають кваліфікаційним вимогам та професійній підготовці, а також відповідним групам оплати праці та категоріям посад державної служби працівників Департаменту соціального захисту населення, які підпадають під наступне звільнення), позивач ознайомлений особисто. Окремо суд звертав увагу, що законодавством не передбачені конкретні механізми отримання згоди на переведення, а тому у Департаменту відсутні були правові підстави пропонувати працівникам роботу в іншій установі/організації.
6. На переконання судів попередніх інстанцій, Департаментом не порушено вимоги чинного законодавства України під час звільнення позивача з посади та вчинено усіх необхідних дій стосовно попередження про майбутнє звільнення.
Короткий зміст доводів і вимог касаційної скарги та відзиву (заперечень) на неї.
7. Не погоджуючись із прийнятими у справі судовими рішеннями, ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 21.10.2021 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18.07.2022, та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
8. Обґрунтовуючи касаційну скаргу, позивач, посилаючись на:
- пункт 1 частини четвертої  статі 328 КАС України, зазначає, що судом апеляційної інстанції ухвалено судове рішення без урахування висновку Верховного Суду, який викладено в постановах Верховного Суду від 16.06.2022 у справі №640/20021/19, від 26.05.2022 у справі №200/12247/20-а, від 20.04.2022 у справі №400/2034/21. Скаржник наголошує, що застосована норма частини шостої статті 49-2 КЗпП України   на дату її застосування прямо суперечила вимозі спеціального закону - частини третьої статті 87 Закону України «Про державну службу» стосовно обов`язку запропонувати рівнозначну або, як виняток, нижчу посаду з урахуванням переважного права на залишення на роботі;
- пункт 3 частини четвертої  статі 328 КАС України, вказує на відсутність висновку Верховного Суду стосовно питання застосування частини третьої статті 87 Закону України «Про державну службу» (в редакції Закону №1285-IX).
9. Посилаючись на порушення норм процесуального права, позивач указує, що судами попередніх інстанцій неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а саме залишено поза увагою з`ясування питання додержання відповідачем норм частини третьої статті 87 Закону України «Про державну службу» щодо пропонування рівнозначної, як виняток, нижчої посади з додержанням переважного права на залишення на роботі; залишені без відповіді аргументи позивача щодо необхідності застосування положень частини п`ятої статті 22 Закону України «Про державну службу»
10. Окремо скаржник наводить аргументи про те, що на день попередження його про звільнення у Департаменті були наявні вакантні 5 посад державної служби, які не були запропоновані.
11. У відзиві на касаційну скаргу Департамент просить залишити касаційну скаргу позивача без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
ІІ. РУХ АДМІНІСТРАТИВНОЇ СПРАВИ В СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ
12. Касаційна скарга позивача до Верховного Суду надійшла 22 серпня 2022 року.
13. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.08.2022 визначено склад колегії суддів: головуючий суддя - Жук А.В., судді: Мартинюк Н.М., Мельник-Томенко Ж.М.
14. Ухвалою Верховного Суду від 01.09.2022 відкрито касаційне провадження за скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 21.10.2021 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18.07.2022 у справі №560/9437/21.
15. Ухвалою Верховного Суду від 09.12.2025 справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.
16. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.12.2025 визначено склад колегії суддів: головуючий суддя - Жук А.В., судді: Мельник-Томенко Ж.М., Єресько Л.О.
ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
17. Судами попередніх інстанцій встановлено, що 03.09.2010 розпорядження голови Хмельницької обласної державної адміністрації №454/2010-р позивача призначено на посаду заступника начальника Головного управління праці та соціального захисту населення обласної державної адміністрації (з 2012 року - Департамент соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації).
18. Розпорядженням голови Хмельницької обласної державної адміністрації від 27.01.2021 №167/2021-р внесено зміни до розпорядження від 30.01.2020 №137/2020-р «Про структуру обласної державної адміністрації», виклавши додаток 2 до нього у новій редакції, відповідно до якого гранична чисельність працівників Департаменту соціального захисту населення облдержадміністрації скорочується з 01.07.2021 на 15 штатних одиниць (30 відсотків), з 53 до 38.
19. 22 квітня 2021 року розпорядженням голови Хмельницької обласної державної адміністрації №462/2021-р затверджено нову структуру Хмельницької обласної державної адміністрації та граничну чисельність працівників структурних підрозділів, відповідно до якого гранична чисельність працівників Департаменту соціального захисту населення облдержадміністрації з 01.07.2021 становить 38 одиниць. Пунктом 3 даного розпорядження доручено керівникам структурних підрозділів адміністрації привести штатні розписи у відповідність до затвердженої граничної чисельності працівників та забезпечити у ході реалізації цього розпорядження дотримання законодавства про працю та державну службу.
20. Розпорядженням голови Хмельницької обласної державної адміністрації від 21.04.2021 №460/2021-р «Про перейменування окремих структурних підрозділів обласної державної адміністрації» функції із забезпечення реалізації державної політики у сферах праці, трудових відносин, зайнятості населення та трудової міграції на території області передано Департаменту економічного розвитку Хмельницької обласної державної адміністрації.
21. 20 травня 2021 року розпорядженням голови обласної державної адміністрації №510/2021-р затверджено Положення про Департамент соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації у новій редакції, відповідно до якого значно розширені повноваження у сфері надання соціальних послуг населенню, проведення соціальної роботи. Функції у сферах праці, трудових відносин, зайнятості населення та трудової міграції відсутні. Виконання даних функцій покладено на Департамент економічного розвитку відповідно до Положення про Департамент економічного розвитку Хмельницької обласної державної адміністрації, затвердженого розпорядженням від 24.05.2021 №517/2021-р.
22. Наказом Департаменту від 28.04.2021 № 55/н затверджено нову структуру, яка вводиться в дію з 01 липня 2021 року.
23. 26 травня 2021 року проведено збори первинної профспілкової організації працівників соціальної сфери України Департаменту соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації, на яких розглянуто подання директора Департаменту про надання згоди на наступне звільнення державних службовців Департаменту, яке відбудеться 30.06.2021.
24. Протоколом №15 загальних зборів передбачено, що звільнення працівників Департаменту обумовлене тим, що розпорядженнями голови обласної державної адміністрації від 22.04.2021 №462/2021-р «Про структуру обласної державної адміністрації», від 21.04.2021 №460/2021-р «Про перейменування окремих структурних підрозділів обласної державної адміністрації» з 01 липня 2021 року скорочується чисельність та штат державних службовців Департаменту на 15 штатних одиниць та передачею функцій із забезпечення реалізації державної промислової політики, у сферах праці, трудових відносин, зайнятості населення та трудової міграції на території області Департаменту економічного розвитку ОДА. Інші рівнозначні посади або нижчі посади державної служби відповідно до професійної підготовки та професійних компетентностей в структурі Департаменту, затвердженої наказом від 28.04.2021 року № 55/н, відсутні.
25. 26 травня 2021 року наказом Департаменту від 26.05.2021 №69/н «Про зміну істотних умов державної служби та наступне звільнення деяких працівників Департаменту соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації» позивача попереджено про наступне звільнення на підставі пункту 1 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу», яке відбудеться 30 червня 2021 року. З попередженням позивач особисто ознайомився 26 травня 2021 року.
26. 01 червня 2021 року першим заступником голови Хмельницької обласної державної адміністрації затверджено штатний розпис на 2021 рік, який вводиться в дію з 01.07.2021.
27. У відповідь на запити Департаменту від 12.05.2021 №04.02-2289 та від 27.05.2021 №04.02-2571 до Департаменту економічного розвитку та обласної державної адміністрації надана інформація про наявні вакантні посади державної служби, у тому числі посади від заступника директора до провідного спеціаліста з питань праці, зайнятості населення, економічного розвитку, які відповідають кваліфікаційним вимогам та професійній підготовці, а також відповідним групам оплати праці та категоріям посад державної служби працівників Департаменту соціального захисту населення, які підпадають під наступне звільнення. З даними інформаційними листами працівники ознайомлені особисто.
28. 24 червня 2021 року проведено збори (протокол № 1) за участю директора Департаменту, начальника відділу з питань персоналу та правового забезпечення та працівників управління праці та роботи з громадянським суспільством Департаменту соціального захисту населення обласної державної адміністрації, що скорочуються, яким доведена інформація про наявність в структурних підрозділах обласної державної адміністрації вакантних місць, відповідно до вищевказаних листів.
29. Наказом від 29.06.2021 №88/нк позивача звільнено з займаної посади, з виплатою всіх належних при звільненні сум у зв`язку із відсутністю в Департаменті жодної вакантної посади, яка б містила однорідний перелік посадових обов`язків та відмовою позивача від працевлаштування в Департамент економічного розвитку обласної державної адміністрації.
IV. РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ ТА ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ 
30. Відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
31. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 341 КАС України).
32. Відповідно до частини третьої статті 341 КАС України суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 4-7 частини третьої статті 353, абзацом другим частини першої статті 354 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.
33. Перевіривши за матеріалами справи доводи касаційної скарги, які стали підставами для відкриття даного касаційного провадження та правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.
34. За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтею 43 Основного Закону передбачено, зокрема, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.
35. Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях, визначає Закон України «Про державну службу» (далі - Закон №889-VIII; у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), який є спеціальним законом з питань вступу, проходження та припинення державної служби.
36. Частинами першою-третьою статті 5 Закону №889-VIII правове регулювання державної служби здійснюється Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби. Відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом. Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.
37. Частиною п`ятою статті 22 Закону №889-VIII передбачено, що у разі реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації державного органу переведення державного службовця на рівнозначну або нижчу (за його згодою) посаду в державному органі, якому передаються повноваження та функції такого органу, за рішенням суб`єкта призначення може здійснюватися без обов`язкового проведення конкурсу.
38. Відповідно до частини першої статті 41 Закону №889-VIII державний службовець з урахуванням його професійної підготовки та професійних компетентностей може бути переведений без обов`язкового проведення конкурсу: 1) на іншу рівнозначну або нижчу вакантну посаду в тому самому державному органі, у тому числі в іншій місцевості (в іншому населеному пункті), - за рішенням керівника державної служби або суб`єкта призначення; 2) на рівнозначну або нижчу вакантну посаду в іншому державному органі, у тому числі в іншій місцевості (в іншому населеному пункті), - за рішенням суб`єкта призначення або керівника державної служби в державному органі, з якого переводиться державний службовець, та суб`єкта призначення або керівника державної служби в державному органі, до якого переводиться державний службовець. Державний службовець, призначений на посаду без конкурсу, не може бути переведений на вищу посаду державної служби без проведення конкурсу.
39. Згідно із пунктом 1 частини першої статті 87 Закону №889-VIII підставами для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є скорочення чисельності або штату державних службовців, скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців, реорганізація державного органу.
40. Відповідно до частини третьої статті 87 Закону №889-VIII суб`єкт призначення або керівник державної служби попереджає державного службовця про наступне звільнення на підставі пунктів 1 та 1-1 частини першої цієї статті у письмовій формі не пізніше ніж за 30 календарних днів. 
Одночасно з попередженням про звільнення на підставі пункту 1 частини першої цієї статті суб`єкт призначення або керівник державної служби пропонує державному службовцю іншу рівнозначну посаду державної служби або, як виняток, нижчу посаду державної служби відповідно до професійної підготовки та професійних компетентностей. При цьому враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством про працю. 
Державний службовець звільняється на підставі пункту 1 частини першої цієї статті у разі, коли відсутня можливість запропонувати відповідні посади, а також у разі його відмови від переведення на запропоновану посаду.
41. Таким чином, при скороченні чисельності або штату державних службовців, скороченні посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців, реорганізації державного органу на суб`єкта призначення або керівника державної служби покладено обов`язок щодо працевлаштування державних службовців, які попереджаються про наступне звільнення, а саме з моменту виникнення обставин, які зумовлюють їх можливе вивільнення.
42.  Подібний за змістом висновок щодо застосування частини третьої статті 87 Закону №889-VIII (у редакції від 23 лютого 2021 року) викладений Верховним Судом, зокрема, у постановах від 11.05.2023 у справі №380/9574/21, від 12.10.2023 у справі №380/10238/21, від 02.11.2023 у справі №380/9055/22, від 31.03.2025 у справі №360/48/23, від 20.11.2025 у справі №160/17379/21 тощо.
43. У контексті доводів касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, колегія суддів уважає за необхідне звернути увагу на практику Верховного Суду, викладену у постанові від 10.07.2025 у справі №380/5244/22, згідно з якою після внесення Законом №1285-ІХ (від 23 лютого 2021 року) змін до частини третьої статті 87 Закону №889-VІІІ, який є спеціальним законодавчим актом у спірних правовідносинах, останнім повністю унормовано порядок вивільнення державних службовців, зокрема, у випадку скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців, а відтак, норми трудового законодавства (зокрема, частина шоста статті 49-2 Кодексу законів про працю України) не підлягають застосуванню. Тож, вирішуючи відповідний спір, судам необхідно перевіряти дотримання відповідачем порядку вивільнення осіб з посади державної служби у зв`язку з її скороченням у розрізі наведених вище положень Закону №889-VІІІ. Ці висновки підтримані Верховним Судом у постановах від 27.10.2025 у справі №600/3466/23-а, від 20.11.2025 у справі №160/17379/21 та враховуються під час розгляду цієї справи в суді касаційної інстанції на підставі частини третьої статті 341 КАС України.
44. Закон України «Про державну службу» в редакції Закону №1285-ІХ був чинним на момент попередження позивача про наступне звільнення, а тому, вирішуючи цей спір, суди попередніх інстанцій помилково застосували положення статті 49-2 КЗпП України та помилково послалися на положення Закону №889-VІІІ в редакції, що діяла до внесення змін Законом №1285-ІХ.
45. Звертаючись до суду із позовною заявою про незаконне звільнення, ОСОБА_1 обґрунтовував свої позовні вимоги тим, що його звільнення з посади було проведено без додержання гарантій, встановлених Законом №889-VIII, а саме: не було запропоновано іншої рівнозначної роботи в Департаменті, не враховано переважного права на залишення на роботі, передбаченого законодавством про працю, а також не додержано гарантій щодо можливості переведення на рівнозначну або нижчу посаду в державному органі тощо.
46. Скаржник посилається на те, що на день попередження його про звільнення, згідно листа Департаменту від 18.08.2021 №01.03-3891, станом на 26.05.2021 у Департаментів були вакантними 5 посад: начальник відділу державної допомоги та реалізації сімейної політики; головний спеціаліст відділу державної допомоги та реалізації сімейної політики; головний спеціаліст відділу організації діяльності стаціонарних установ та надання соціальних послуг; провідний документознавець відділу звернень громадян та адміністративно-господарської діяльності; начальник відділу професійної адаптації учасників антитерористичної операції / операції об`єднаних сил та альтернативної служби; також у новому штатному розписі була наявна посада, яка є рівнозначною посаді позивача - заступник директора Департаменту.
47. Позивач зауважує також, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази, які могли б підтвердити здійснення відповідачем порівняння кваліфікації і продуктивності праці працівників, яких було запропоновано звільнити та працівників, яким запропоновано перевестися на інші посади, із зазначенням, чому саме надається перевага одним працівникам, а не іншим.
48. Надаючи оцінку зазначеним доводам касаційної скарги, необхідно врахувати, що згідно Листа Департаменту від 18.08.2021, на який посилається скаржник, відповідачем також зазначалося про те, що наведені в листі вакантні посади також підлягали скороченню із 01.07.2021 у зв`язку зі зміною структури Департаменту та зменшення граничної чисельності працівників; а тому, в Департаменті відсутня була можливість запропонувати державним службовцям станом на 26.05.2021 інші посади.
49. Водночас, судами у справі встановлено, що 20.05.2021 розпорядженням голови обласної державної адміністрації №510/2021-р затверджено Положення про Департамент соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації у новій редакції, відповідно до якого значно розширені повноваження у сфері надання соціальних послуг населенню, проведення соціальної роботи. Функції у сферах праці, трудових відносин, зайнятості населення та трудової міграції відсутні. Виконання даних функцій покладено на Департамент економічного розвитку відповідно до Положення про Департамент економічного розвитку Хмельницької обласної державної адміністрації, затвердженого розпорядженням від 24.05.2021 №517/2021-р.
50. Наказом Департаменту від 28.04.2021 № 55/н затверджено нову структуру, яка вводилася в дію з 01 липня 2021 року.
51. 26 травня 2021 року було проведено збори первинної профспілкової організації працівників соціальної сфери України Департаменту соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації, на яких розглянуто подання директора Департаменту про надання згоди на наступне звільнення державних службовців Департаменту, яке відбудеться 30.06.2021.
52. У протоколі №15 загальних зборів зазначено, що звільнення працівників Департаменту обумовлене тим, що розпорядженнями голови обласної державної адміністрації від 22.04.2021 №462/2021-р «Про структуру обласної державної адміністрації», від 21.04.2021 №460/2021-р «Про перейменування окремих структурних підрозділів обласної державної адміністрації» з 01 липня 2021 року скорочується чисельність та штат державних службовців Департаменту на 15 штатних одиниць та передачею функцій із забезпечення реалізації державної промислової політики, у сферах праці, трудових відносин, зайнятості населення та трудової міграції на території області Департаменту економічного розвитку ОДА. 
53. Встановлено, що інші рівнозначні посади або нижчі посади державної служби відповідно до професійної підготовки та професійних компетентностей в структурі Департаменту, затвердженої наказом від 28.04.2021 року №55/н, відсутні.
54. З попередженням позивач особисто ознайомився 26 травня 2021 року, під час якого жодної посади йому не пропонувалося.
55. В той же час, судами у справі встановлено, що Департамент звертався із запитами від 12.05.2021 №04.02-2289 та від 27.05.2021 №04.02-2571 до Департаменту економічного розвитку та Хмельницької обласної державної адміністрації, в яких просив надати інформацію щодо наявних вакантних посад для можливого переведення працівників у порядку, визначеному статтею 41 Закону України «Про державну службу».
56. У відповідь на запити Департаменту була надана інформація про наявні вакантні посади державної служби, у тому числі посади від заступника директора до провідного спеціаліста з питань праці, зайнятості населення, економічного розвитку, які відповідають кваліфікаційним вимогам та професійній підготовці, а також відповідним групам оплати праці та категоріям посад державної служби працівників Департаменту соціального захисту населення, які підпадають під наступне звільнення. З даними інформаційними листами працівники ознайомлені особисто, в тому числі і позивач.
57. 24 червня 2021 року було проведено збори (протокол № 1) за участю, директора Департаменту, начальника відділу з питань персоналу та правового забезпечення та працівників управління праці та роботи з громадянським суспільством Департаменту соціального захисту населення обласної державної адміністрації, що скорочуються, зокрема, за участю позивача, яким доведена інформація про наявність в структурних підрозділах обласної державної адміністрації вакантних місць, відповідно до вищевказаних листів.
58. Отже, в період після попередження позивача про наступне звільнення (26.05.2021) до моменту прийняття оскаржуваного наказу про звільнення (29.06.2021), відповідач ознайомив ОСОБА_1 із інформацією про наявність інших вакантних посад в тому ж самому державному органі. На жодну із цих вакантних посад позивач не відреагував, правом на переведення в порядку статті 41 Закону №889-VІІІ не скористався.
59. А тому, відповідач здійснив заходи, направлені на реалізацію обов`язку, передбаченого частиною третьою статті 87 Закону  №889-VІІІ, щодо працевлаштування ОСОБА_1 . 
60. Враховуючи відмову позивача від працевлаштування (не переведення) в Департамент економічного розвитку обласної державної адміністрації чи будь-який інший структурний підрозділ Хмельницької обласної державної адміністрації на відповідну посаду, відповідач правомірно звільнив ОСОБА_1 на підставі статті 87 Закону України «Про державну службу».
61. При цьому, Суд відхиляє посилання скаржника на постанови Верховного Суду від 16.06.2022 у справі №640/20021/19, від 26.05.2022 у справі №200/12247/20-а, від 20.04.2022 у справі №400/2034/21, оскільки правовідносини у таких справах не є подібними зі спірними.
62. Відповідно до частин першої-четвертої статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
63. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина п`ята статті 242 КАС України).
64. Частиною першою статті 350 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
65. Відповідно до частин першої, третьої та четвертої статті 351 КАС України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.
66. Враховуючи наведене, перевіривши за матеріалами справи доводи касаційної скарги, які стали підставами для відкриття касаційного провадження, колегія суддів установила, що дійшовши вірних висновків про відсутність підстав для задоволення позову, суди попередніх інстанцій допустили неправильне застосування норм матеріального права, а саме застосували положення статті 49-2 КЗпП України та помилково послалися на положення статті 87 Закону №889-VІІІ у нерелевантній до спірних правовідносин редакції, вважаючи, що така редакція діяла на момент попередження позивача про звільнення.
67. У зв`язку із цим, колегія суддів дійшла висновків, що касаційну скаргу слід задовольнити частково, а оскаржувані судові рішення - змінити, виклавши їх мотивувальні частини в редакції мотивів цієї постанови щодо застосування положень Закону України «Про державну службу» в редакції Закону №1285-ІХ; в іншій частині судові рішення - залишити без змін.
68. Колегія суддів уважає, що Судом надано відповідь на всі доводи, які можуть вплинути на правильне вирішення справи на цій стадії судового розгляду.
69. Судові витрати не розподіляються.
Керуючись статтями 345, 349, 350, 351, 355, 356, 359 КАС України, Суд,
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
2. Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2021 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18 липня 2022 року у справі №560/9437/21 змінити, виклавши їх мотивувальні частини в редакції мотивів цієї постанови.
3. В іншій частині судові рішення - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не може бути оскаржена.

..................................

..................................

..................................

А.В. Жук
Ж.М. Мельник-Томенко
Л.О. Єресько
Судді Верховного Суду