Справа № 308/1413/26
3/308/656/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 лютого 2026 року         м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Шумило Н.Б., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, 
непрацюючого, який проживає за адресою: 
АДРЕСА_1 , 

за ч.2 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановив:

ОСОБА_1 24.01.2026 року о 20.25 год. в м. Ужгород, вул. Тлехаса, 89А, керував транспортним засобом марки «LADA», номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух», п.2.1.а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.2 ст. 126 КУпАП.
У судове засідання 05.02.2026 ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової повістки, та смс-повідомлення на номер телефону вказаний в матеріалах справи, що підтверджується довідкою про доставку повідомлення, про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення не подавав. 
Враховуючи наведене та вимоги ст. 268 КУпАП вважаю за можливе розгляд справи проводити без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. 
Дослідивши матеріали справ про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.
У відповідності до вимог ст. 221 КУпАП судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, вчинені особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років.
Згідно вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом та забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
За положеннями ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Частиною 2 статті 126 КУпАП встановлена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП, підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №574578 від 24.01.2026 року, які відповідають вимогам ст.256 КУпАП та якими зафіксовано час, місце та обставини вчинених адміністративних правопорушень, розпискою ОСОБА_1 від 11.09.2024, якою останній підтвердив факт залишення на зберігання транспортного засобу, відеозаписом який долучено до протоколу, на якому зафіксовано обставини вказаного правопорушення, розпискою ОСОБА_1 від 24.01.2026, якою підтвердив факт залишення на зберігання транспортного засобу.
Також, до протоколу додано копію протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №574580 від 24.01.2026 відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 122 КУпАП. 
Досліджені вище докази в своїй сукупності підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, узгоджуються між собою та доповнюють один одного, а тому вважаю, що в його діях наявний склад вказаного адміністративного правопорушення.
У відповідності до ст. 13 КУпАП України до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу. У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 121-127, частинами першою, другою і третьою статті 130, статтею 139, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.
З врахуванням характеру вчинених правопорушень, даних про особу правопорушника, який є неповнолітнім, в сукупності із обставинами справи та ступеня тяжкості вчинених ним правопорушень, для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної ст.23 КУпАП, вважаю, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення згідно санкції, у виді штрафу.
Відповідно до ст.40-1 КУпАП, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ст.4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 грн. 
Керуючись ст. ст. 13, 36, 40-1, 126, 221, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-
постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу, в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) грн. 
Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави 665,60 грн. судового збору.
Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.
Відповідно до ч.1 ст. 307 та ч.2 ст. 308 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. При здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.
Строк звернення постанови для виконання три місяці з дня винесення постанови.

Суддя Ужгородського міськрайонного 
суду Закарпатської області Н.Б. Шумило