Справа № 507/28/26
Провадження № 3/507/30/2026
ПОСТАНОВА    
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.01.2026 року Суддя Любашівського районного суду Одеської області Дармакука Т.П. розглянувши матеріали, які надійшли від ВП № 1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, жителя АДРЕСА_1 , військовий квиток НОМЕР_1 , 
за ч.1 ст173-2 КУпАП,
В С Т А Н О В И В :
Згідно протоколу ОСОБА_1 01 січня 2026 року о 13:50 год., перебуваючи за місцем мешкання вчинив психологічне насильство у сім`ї, а саме ображав грубою нецензурною лайкою свою співмешканку ОСОБА_2 , чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУПАП.
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про день час і місце розгляду повідомлений належним чином, що підтверджується відміткою у протоколі та його підписами.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Частина 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого. 
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Пунктом 14 статті 1 вказаного Закону передбачено, що психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Насильство в сім`ї, у розумінні статті 173-2 КУпАП, є адміністративним правопорушенням, з матеріальним складом, оскільки він потребує наявності не тільки певного діяння, але й спричинення шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ст. 173-2 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.
Відсутність підтвердження завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого не містить складу правопорушення, передбаченого ст.173-2 КУпАП та відповідно виключає відповідальність за вказаною нормою закону.
До протоколу додано пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , із яких вбачається, що між ними виник конфлікт на побутовому ґрунті, але завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю ОСОБА_3 будь-якими доказами не доведено. 
Із рапорту поліцейського ВП № 1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області вбачається, що ОСОБА_1 на лінію 102 повідомив, що він військовослужбовець ЗСУ, після поранення, нога у гіпсі, а дружина у стані алкогольного сп`яніння неадекватно поводиться, розбила заявнику голову, хапається за ножі, медична допомога йому не потрібна. При прибутті СРПП на місце події було встановлено, що між співмешканцями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 під час вживання алкогольних напоїв виникла словесна суперечка, під час якої сторони висловлювалися в адресу один одного брутальною лайкою.
У матеріалах справи відсутня заява ОСОБА_3 щодо необхідності притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, у своїх поясненнях вона зазначила, що в ході словесної сварки із ОСОБА_1 , вони ображали один одного нецензурною лайкою, із пояснень не вбачається, що було заподіяно будь-якої шкоди її здоров`ю.
У протоколі не зазначено про завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_3 . 
Наявність сварок і непорозумінь між особами на особистому ґрунті свідчить про існування між ними неузгодженості життєвих позицій в певних аспектах ставлення до життя, однак не підтверджує факту вчинення саме домашнього насильства.
Отже, під час судового розгляду справи не знайшло свого підтвердження належними та достовірними доказами те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 173-2 КУпАП.
Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.
За викладених обставин, враховуючи, що вина ОСОБА_1 не доведена достатніми та беззаперечними доказами, а тому провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір стягується у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення. Враховуючи, що провадження у даній справі слід закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, відповідно, судовий збір стягненню не підлягає.
Керуючись ч.3 ст.173-2, п.1 ч.1 ст.247, 294 КУпАП, суддя, -
П О С Т А Н О В И В :
Провадження по справі відносно  ОСОБА_1 за ч.2 ст.173-2 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду через Любашівський районний суд Одеської області. 

Суддя:         Т.П. Дармакука