Справа № 932/3043/25
 
Провадження № 2-а/932/69/25

 
Р І Ш Е Н Н Я
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

14 січня 2026 року Шевченківський районний суд міста Дніпра у складі:
головуючого – судді Петуніна І. В.,
за участю секретаря Христюк М. В.
позивач: ОСОБА_1 
відповідачі: інспектор Відділу поліції № 2 (м. Полтава) Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області капітан поліції Бакулей М. М., ГУНП в Полтавській області,
представник відповідача ГУНП в Полтавській області: Школяр Д. В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1  до інспектора Відділу поліції № 2 (м. Полтава) Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області капітана поліції Бакулея Миколи Миколайовича, Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання дій протиправними та визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі -

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад вимог позивача та заперечень відповідача
Постановою ЕНА № 4278372 від 15.03.2025 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 1213, ч. 1 ст. 126, ч. 10 ст. 121 КУпАП та, з врахуванням ст. 36 КУпАП, накладено на нього стягнення за ч. 1 ст. 1213 КУпАП у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 1190 гривень. Позивач заперечує вчинення ним порушення ПДР України з наступних підстав. 
На виїзді з Полтави його зупинив інспектор Хомич О. О., причина зупинки – нечитаємість номерних знаків через «якусь плівку». Він на камеру зафіксував, що передній і задній номерні знаки читаються повністю, що спростовує підстави зупинки. Проте патрульний почав чинити тиск, погрожуючи забрати автомобіль на штраф майданчик, а дітей, що їхали з ним, відправити до Дніпра маршруткою. Також патрульний виписав постанову за «непред`явлення посвідчення водія», хоча він мав документи при собі та повідомив, що готовий їх показати в присутності адвоката. Він заявив, що буде шукати адвоката у місті Дніпро та чекати його прибуття для захисту своїх прав від протиправних дій патрульного. При цьому він був згоден і на безкоштовного адвоката з Полтави, проте і в цьому йому відмовили в наданні правової допомоги. Щодо перевезення дітей, він дозволив провести вимірювання зросту його дитини, оскільки є батьком Різник Варвари, якій 10 років. Їй було повідомлено вийти з автомобіля для вимірювання, але патрульний відмовився це зробити. Інші свідчення щодо дітей не залучаються, оскільки залучення їх до справи непотрібне, а всі учасники перебували у шоковому стані через протиправні дії патрульних. Також до позову додає свідчення його дружини щодо отриманого дзвінка від співробітника патрульної поліції, де їй погрожували вилученням автомобіля, що створило додатковий тиск на нього та їх сім`ю. Під час огляду номерного знаку інспектор Хомич заявив, що він є експертом і спробував нігтем шкребти фарбу на номері, чим пошкодив її. Зрештою, постанову серії ЕНА 4278372 на штраф 1190 грн було винесено напарником інспектора – Бакулєєм Миколою Миколайовичем, що підтверджує змову та перевищення повноважень. На підтвердження факту протиправності притягнення його до адміністративної відповідальності надаю відеозапис та фотознімок. З вказаних доказів вбачається, що номерний знак не містить ніяких сторонніх та інших предметів, який може ускладнювати ідентифікацію номерного знаку. У зв`язку з викладеним просив визнати протиправною та скасувати постанову про адміністративне правопорушення та визнати протиправними дії інспекторів Хомича О. та Бакулея М. М. щодо зупинки та винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.
Представник відповідача ГУНП в Полтавській області надала відзив на позовну заяву де зазначила, що оскільки позивачем було вчинено 3 адміністративних правопорушення, відповідно до ст. 36 КУпАП вони були об`єднані та накладено стягнення за більш серйозне з числа вчинених, а саме п.п. 2.9 в ПДР України за ч. 1 ст. 1213 КУпАП. Вчинення зазначеного правопорушення за фіксовано за відеозаписі з бодікакамери поліцейського. На 6.20 хв. відеозапису роз`яснено права та обов`язки позивачу відповідно до ст. 268 КУпАП, на 10.52 хв. відеозапису працівники поліції підтвердили той факт, що плівка була наклеєна на номерний знак НОМЕР_1 транспортного засобу Renault Sandero, який керував позивач, на 23.30 хв. відеозапису інспектором ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області Бакулеєм М. М. було оцінено всі докази відповідно до ст. 252 КУпАП, роз`яснено права та обов`язки позивачу з подальшим притягненням його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 1213 КУпАП та складено постанову серії ЕНА № 4278372 від 15.03.2025.
Підсумовуючи наведене, просить залишити оскаржувану постанову без змін, а позовну заяву без задоволення.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи
Інших заяв та клопотань в порядку ст. 166 КАС України, сторонами не подано.
ІІІ. Процесуальні дії у справі
Ухвалою судді від 31.03.2025 позовну заяву залишено без руху та наданий строк для виправлення недоліків.
Ухвалою судді від 14.04.2025 відкрите спрощене позовне провадження у даній справі без повідомлення (виклику) сторін.
Ухвалою суду від 24.10.2025 залучено в якості другого відповідача ГУНП в Полтавській області.
ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин
15.03.2025 інспектором Відділу поліції № 2 (м. Полтава) Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області капітаном поліції Бакулеєм М. М. було прийнято постанову серії ЕНА № 4278372 про притягнення ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1213, ч. 1 ст. 126, ч. 10 ст. 121 КУпАП та, з врахуванням ст. 36 КУпАП, накладено на нього стягнення за ч. 1 ст. 1213 КУпАП у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 1190 гривень. За змістом постанови, 15.03.2025 о 19.26 год. на вул. Кременчуцька, 16, с. Розсошенці Щербанівської сільської громади Полтавського р-ну Полтавської області позивач керував транспортним засобом Renault Sandero д.н.з. НОМЕР_1 у якого номерний знак заклеєний плівкою п.п. 2.9 в), не пред`явив посвідчення водія на право керування відповідної категорії п.п. 2.1 а), перевозив дитину зростом до 150 см без використання дитячої утримуючої системи, що дає змогу пристебнути дитину за допомогою ременів безпеки п.п. 21.11 б) ПДР України, чим порушив ч. 1 ст. 1213, ч. 1 ст. 126, ч. 10 ст. 121 КУпАП. За ст. 36 КУпАП справи об`єднано та встановлено порушення п. 2.9 в) ПДР – керування водієм транспортного засобу з номерним знаком, закритим іншим предметами чи забрудненими, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м.
Судом досліджені відеозапис бодікакмери поліцейського, наданий відповідачем ГУНП в Полтавській області та відеозапис, наданий позивачем.
V. Оцінка суду
Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Порядок дорожнього руху на території України відповідно до вказаного Закону встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями) (далі – ПДР України).
Відповідно до пункту 1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
За змістом ст.ст. 8 ч. 1, 19 ч. 2 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Положення статті 52 Закону України «Про дорожній рух» закріплюють, що контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).
Згідно п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Статтею 222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 1211, 1212, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 1241 - 126).
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
За змістом ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.
Різнику Д. Ю. закидається:
-вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 1213 КУпАП, а саме, керування транспортного засобу, на якому номерний знак заклеєний плівкою, а саме закритий іншим предметом, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м, що є порушенням п.п. 2.9 в) ПДР;
-вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП, а саме, не пред`явив посвідчення водія на право керування відповідної категорії, що є порушенням п.п. 2.1 а) ПДР;
-вчинення адміністративного правопорушення за ч. 10 ст. 121 КУпАП, а саме, перевозив дитину зростом до 150 см без використання дитячої утримуючої системи, що дає змогу пристебнути дитину за допомогою ременів безпеки, що є порушенням п.п. 21.11 б) ПДР.
Згідно п.п. 2.9 в) ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: - не належить цьому засобу; - не відповідає вимогам стандартів; - закріплений не в установленому для цього місці; - закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; - неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.
Відповідно до п.п. 2.1 а) ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
За змістом п.п. 21.11 б) ПДР України, забороняється перевозити дітей, зріст яких менше 150 см, у транспортних засобах без використання дитячих утримуючих систем, що дають змогу пристебнути дитину за допомогою ременів безпеки, передбачених конструкцією цього транспортного засобу; на задньому сидінні мотоцикла та мопеда, крім:
транспортних засобів, що здійснюють регулярні, регулярні спеціальні та нерегулярні пасажирські автобусні перевезення, за умови дотримання встановлених цими Правилами обмежень швидкості руху;
спеціалізованих санітарних автомобілів бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги, оперативних транспортних засобів Міноборони, МВС, Національної поліції, ДСНС, Держприкордонслужби, Служби безпеки, Управління державної охорони під час виконання ними невідкладного службового завдання.
Згідно ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єкта владних повноважень.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
За змістом ч.ч. 1-3 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
За змістом ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже, саме відповідач зобов`язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем п.п. 2.9 в), 2.1 а), 21.11 б) ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 1213, ч. 1 ст. 126, ч. 10 ст. 121 КУпАП.
У постанові серії ЕНА № 4278372 від 15.03.2025 зазначено, що номерний знак заклеєний плівкою, а саме закритий іншим предметом, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м.
Між тим, з наданих відеозаписів встановлено, що номерний знак не забруднений, чітко визначаються його символи. Доказів, що символи номерного знаку не визначаються з відстані 20 м внаслідок нанесення плівки на номерний знак, відповідачами не надано.
Таким чином відповідачами не підтверджено порушення позивачем п.п. 2.9 в) ПДР України.
Крім цього, відповідачами також не надані докази щодо перевезення дітей зростом менш ніж 150 см, таким чином не підтверджується порушення позивачем п.п. 21.11 б) ПДР України. Візуально з відеозаписів, наданих сторонами, неможливо встановити, що зріст дітей, які перебувають в салоні автомобіля, менш ніж 150 см.
Керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством тягне за собою відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 126 КУпАП.
Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за не пред`явлення посвідчення водія, то ОСОБА_1 у позові вказав, що він мав при собі документи та повідомив про готовність їх показати в присутності адвоката.
Суд зауважує, що право водія відмовитися пред`явити у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії без присутності адвоката, діючим законодавством не передбачено.
Однак, згідно ч. 2 ст. 279 КУпАП, головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.
Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, подавати заяви; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210 і 2101 цього Кодексу, а також про адміністративні правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 2791-2799 цього Кодексу.
Право на правову допомогу гарантовано ст. 59 Конституції України.
Вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення.
З наданих сторонами відеозаписів вбачається, поліцейським були роз`яснені права, передбачені ч. 1 ст. 268 КУпАП та позивач бажав при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, про що повідомив поліцейському. Але поліцейським не вжито жодних заходів щодо надання водієві можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги і розгляд справи відбувся без захисника.
Порушення права на захист, на думку суду, є суттєвим недоліком порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, що тягне за собою скасування оскаржуваної постанови.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Абз. 1 ч. 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Таким чином, вимога позивача щодо визнання дій протиправними та визнання оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення протиправною задоволенню не підлягає, оскільки не ґрунтується на законі. До того ж, позивачем не зазначений в якості відповідача інспектор Хомич Олександр Олександрович.
Враховуючи викладене, недостатність доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, сукупність порушень при розгляді справи, відповідачами не доведено правомірність складання постанови серії ЕНА № 4278372 від 15.03.2025 про притягнення ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1213, ч. 1 ст. 126, ч. 10 ст. 121 КУпАП та, з врахуванням ст. 36 КУпАП, накладення на нього стягнення за ч. 1 ст. 1213 КУпАП у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 1190 грн, а отже, суд дійшов обґрунтованого висновку, що позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (абз. 1 ч. 1 ст. 139 КАС України).
Враховуючи висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 18.03.2020, справа № 543/775/17, з ГУНП в Полтавській області на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір у розмірі 606,60 грн.
На підставі викладеного, ст.ст. 8, 19, 62 Конституції України, ст.ст. 23, 121, 1213, 126, 245, 251, 258, 268, 280, 283, 287-289, 293 КУпАП та керуючись ст.ст. 2, 5, 72-77, 242-244, 250, 268, 279, 286, 293 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 до інспектора Відділу поліції № 2 (м. Полтава) Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області капітана поліції Бакулея Миколи Миколайовича, Головного управління Національної поліції в Полтавській області, ЄДРПОУ 40108630, місцезнаходження за адресою: вул. Юліана Матвійчука, 83, м. Полтава, 36039 про визнання дій протиправними та визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, задовольнити частково.
Постанову серія ЕНА № 4278372 від 15.03.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1213, ч. 1 ст. 126, ч. 10 ст. 121 КУпАП та, з врахуванням ст. 36 КУпАП, накладення на нього стягнення за ч. 1 ст. 1213 КУпАП у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 1190 гривень – скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 – закрити.
У задоволенні інших позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції в Полтавській області на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в розмірі 606 (шістсот шість),60 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.
Повний текст судового рішення складено 14.01.2026.

Суддя         І. В. Петунін