ПОСТАНОВА
Справа № 137/1794/25
13 січня 2026 р. 3/137/40/26 

Суддя Літинського районного суду Вінницької області Гопкін П.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Відділу поліції № 3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, за даних адміністративного матеріалу - не працюючого, РНОКПП НОМЕР_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:

15.12.2025 о 09 год 32 хв на 347 км. автодороги М-30 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Ford Focus, д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння: виражене тремтіння пальців рук, запах алкоголю з порожнини рота, неприродня блідість. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився в повному обсязі у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу. Подія фіксувалась на безперервну відеофіксацію нагрудних портативних відеореєстраторів.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.
12.01.2026 захисником ОСОБА_1 – адвокатом Мироненко В.В. через підсистему «Електронний суд» подано клопотання про закриття провадження у справі оскільки, на думку захисниці: відсутні подія і склад адміністративного правопорушення; водій не перебував у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком медичного закладу з результатом 0,00 ‰; працівниками поліції допущено істотні порушення процедури огляду та оформлення матеріалів (не запропоновано огляд у закладі охорони здоров`я, відеофіксація здійснювалася з перервами та з порушенням Інструкції, належна відмова від огляду не зафіксована); протокол, відеозаписи та рапорт є неналежними й недопустимими доказами, а вина особи не доведена (а.с. 14-18).
Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився. Натомість його захисник – адвокат Мироненко В.В. вважала за можливе судовий розгляд провести у відсутність ОСОБА_1 оскільки той проходить службу та не може прибути у судове засідання.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Мироненко В.В. підтримала клопотання про закриття провадження у справі, мотивуючи це тим, що згідно з відеозаписом її підзахисний спочатку погоджувався пройти огляд, однак після переривання відеофіксації нібито відмовився від його проходження, при цьому сама відеофіксація здійснювалася з порушеннями та переривалася. Окрім того, вона зазначила, що ОСОБА_1 не перебував у стані сп`яніння, що підтверджується медичним висновком. Додатково зазначила, що її підзахисний перебував у хворобливому стані (гостре респіраторне захворювання, часто кашляв), що інспекторами поліції було розцінено, як ознаки сп`яніння.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, клопотання про закриття провадження у справі, заслухавши позицію захисниці, приходжу до наступних висновків.
Так, винуватість ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні, передбаченому ч.1 ст. 130 КУпАП повністю підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 541171 від 15.12.2025 (а.с. 2) та рапортом від 15.12.2025 (а.с. 6), якими зафіксовано обставини інкримінованого адміністративного правопорушення.
На відеозаписі за назвою «export-y23bg» котрий знаходяться на компакт-диску в матеріалах справи (а.с. 7) підтверджується обставина того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом. На 00:20 хв. відеозапису інспектор поліції повідомив ОСОБА_1 , що він допустив порушення правил дорожнього руху, а саме рухався поза межами населеного пункту без увімкненого ближнього світла фар. Та повідомляється, що потрібно вмикати ближнє світло фар або денні ходові вогні.
На 02:45 хв. відеозапису за назвою «export-3m1gc» котрий знаходяться на компакт-диску в матеріалах справи (а.с. 7) інспектор поліції вказує ознаки з яких зазначає, що ОСОБА_1 перебуває у стані сп`яніння, зокрема: блідий вигляд, втомлений погляд. На пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 зазначає, що напередодні було день народження. На 03:46 хв. вказаного відео зазначає, що не хоче проходити огляд, бо воно зараз покаже якийсь мінімум. Хоча на 04:19 хв. відеозапису останній зазначає, що не відмовляється від проходження огляду, однак на 10:33 хв. вказаного відео ОСОБА_1 підтверджує, що відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння.
До свого клопотання захисником надано висновок № 2120 про проходження медичного огляду ОСОБА_1 15.12.2025 об 11 год 30 хв в КНП «ВОКПЛ ім. акад. О. І. Ющенка ВОР» (а.с. 19), відповідно до якого ОСОБА_1 тверезий, ознак алкогольного сп`яніння не виявлено.
Щодо клопотання захисту про закриття провадження у справі, вважаю, що воно не підлягає до задоволення з огляду на наступне.
Зокрема доводи захисника про відсутність події та складу адміністративного правопорушення розцінюються необгрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи. З наданих відеозаписів з нагрудних портативних відеореєстраторів вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, мав зовнішні ознаки, які працівниками поліції були розцінені, як ознаки сп`яніння (та частково визнавались останнім, адже визнавав, що вживав напередодні, і що можуть бути гриничні показники) . При цьому факт остаточної відмови від проходження огляду зафіксований безпосередньо на відеозаписі. Посилання захисника на те, що спочатку ОСОБА_1 погоджувалася пройти огляд, правового значення не має, оскільки склад правопорушення утворюється саме фактом відмови від огляду, незалежно від попередніх намірів.
Також безпідставними є твердження про неналежність відеофіксації, оскільки з досліджених судом відеоматеріалів, зокрема із відеозапису за назвою «export-3m1gc» вбачається, що відеозапис є суцільним, відеозйомка охоплює всі істотні для справи обставини, зокрема момент зупинки транспортного засобу, спілкування з водієм, пропозицію пройти огляд та зафіксовану відмову від нього. Сам по собі факт технічних пауз не свідчить про порушення порядку фіксації та не спростовує зафіксованих на відео обставин.
Посилання захисника на медичний висновок про відсутність стану алкогольного сп`яніння також не може бути прийняте до уваги, оскільки відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП у даному випадку інкримінується не за керування транспортним засобом у стані сп`яніння, а за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, що є самостійним складом адміністративного правопорушення. Проходження огляду в закладі охорони здоров`я через проміжок часу після зупинки транспортного засобу не спростовує факту відмови від огляду, зафіксованого інспекторами поліції.
Таким чином, доводи сторони захисту спрямовані на переоцінку належних та допустимих доказів і не спростовують встановлених фактичних обставин справи, у зв`язку з чим підстави для закриття провадження за п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП відсутні.
Враховуючи викладене вище, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, особою, на яку накладено адміністративне стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, розмір судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
З огляду на викладене вище, з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 грн.
Керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. 283, ст. 284 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,
ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік .
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави Україна судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 грн.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.
Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: Гопкін П.  В.