ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2025 року	Львів	Справа № 380/24341/24 пров. № А/857/40068/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді                                                        Шинкар Т.І.,
суддів                                                                             Довгої О.І., 
                                                                                       Запотічного І.І.,

розглянувши в письмовому провадженні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2025 року (головуючий суддя  Гулик А.Г.) постановлену у порядку письмового провадження в м. Львів у справі № 380/24341/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

                                                       В С Т А Н О В И В :

В провадженні Львівського окружного адміністративного суду перебувала справа 380/24341/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.  
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 17.02.2025 у справі №380/24341/24 адміністративний позов задоволено частково, а саме:
- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо припинення виплати щомісячної доплати ОСОБА_1 у розмірі 2000 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України “Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб” від 14.07.2021 № 713 з 01.07.2021;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 01.07.2021 перерахунок і виплату щомісячної доплати ОСОБА_1 у розмірі 2000 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України “Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб” від 14.07.2021 № 713, з урахуванням раніше виплачених сум;
- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку та виплати пенсії з 01.04.2019 на підставі довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України від 05.11.2020 № 11/2945 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05.03.2019 відповідно до статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХП “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” та положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб”;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України від 05.11.2020 №11/2945 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05.03.2019 відповідно до статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” та положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб”, з урахуванням виплачених сум. Врешті позову відмовлено.
27.05.2025 до Львівського окружного адміністративного суду надійшла заява представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17.02.2025 у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.
Заява обґрунтована тим, що листом від 16.05.2025 № 1300-5802-8/66422 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повідомило представника позивача, що на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17.02.2025 у справі № 380/24341/24 здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 . На підтвердження виконання рішення суду відповідач надав протокол про перерахунок пенсії за вислугу років за пенсійною справою № 1310002010. Згідно з протоколом про перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з 01.05.2025 підсумок пенсії (з надбавками) складає: 9966,6 грн (70% суми грошового забезпечення) + 1395,32 грн (індексація базового ОСНП 2022) + 1500,00 грн (індексація базового ОСНП 2023) + 1023,81 грн (індексація базового ОСНП 2024) + 1500,00 грн (індексація базового ОСНП 2025) = 15385,73 грн. Отже, попри те, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 17.02.2025 у справі № 380/24341/24 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 01.07.2021 перерахунок і виплату щомісячної доплати ОСОБА_1 у розмірі 2000 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України “Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб” від 14.07.2021 № 713, відповідач доплату у розмірі 2000 грн не здійснив. Окрім цього, відповідач зменшив відсоткове значення розміру пенсії позивача з 83% до 70% грошового забезпечення.
Позивач вважає, що такі дії відповідача не можна вважати належним виконанням судового рішення, а тому просить суд зобов`язати відповідача подати звіт про виконання судового рішення.
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 04.06.2025 заяву позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії задоволено та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області подати звіт про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17.02.2025 у справі №380/24341/24.
06.06.2025 до Львівського окружного адміністративного суду від Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області надійшли заперечення на заяву про встановлення судового контролю.
24.06.2025 та 26.06.2025 до Львівського окружного адміністративного суду надійшов звіт Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 23.06.2025 про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17.02.2025 у справі №380/24341/24.
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 15.09.2025 прийнято звіт Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 23.06.2025 про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17.02.2025 у справі № 380/24341/24.
Постановляючи ухвалу про прийняття звіту, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач після набрання рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 17.02.2025 у справі № 380/24341/24 законної сили вчинив дії по його виконанню. При цьому судом додатково роз`яснено позивачу, що у разі незгоди із припиненням виплати щомісячної доплати у розмірі 2000 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України “Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб” від 14.07.2021 № 713 з 01.03.2025, він не позбавлений права на звернення до суду із позовом щодо поновлення виплати вказаної доплати.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, просить ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 15.09.2025 про прийняття звіту скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що відповідач мав би врахувати, що прийменник “з” у часовому значенні вказує на початок дії або періоду, з якого щось розпочинається. При цьому він не визначає кінцевої дати, якщо така не зазначена окремо. Тобто, донараховуючи позивачу до розміру його пенсії з 01.07.2021 доплату відповідно до Постанови № 713, відповідач при обчисленні пенсії повинен виходити з грошового забезпечення, визначеного у довідці Адміністрації Державної прикордонної служби України від 05.11.2020 №11/2945 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05.03.2019, адже такий обов`язок щодо перерахунку пенсії покладено на відповідача, починаючи з 01.04.2019. Жодних застережень щодо кінцевої дати перерахунку пенсії на підставі довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України від 05.11.2020 №11/2945 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05.03.2019 рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17.02.2025 у справі № 380/24341/24 не містить. Ігнорування вказаної обставини свідчить про відверте нехтування Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області вимог статті 129-1 Конституції України та частини першої статті 370 КАС України, відповідно до яких судове рішення є обов`язковим до виконання.
Відповідач на адресу суду апеляційної інстанції надіслав відзив на апеляційну скаргу в якому зазначив, що суд першої інстанції правильно та повно встановив обставини у справі та постановив судове рішення з додержання норм матеріального та процесуального права. Вказує на те, що Головним управлінням в межах наданої компетенції проведений комплекс заходів задля повного та неухильного виконання рішення суду від 17.02.2025 у справі № 380/24341/24, яке набрало законної сили 20.03.2025, а виплата заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування пенсійних виплат за судовим рішенням, проводиться Пенсійним фондом України відповідно до вимог Порядку та за умови наявності відповідного бюджетного фінансування. Звертає увагу на те, що судовим рішення у справі №380/24341/24 зобов`язань щодо включення у перерахунок та виплату пенсії позивачу на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення № 11/2945 від 05.11.2020 виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 83% сум грошового забезпечення, з урахуванням з 01.07.2021 щомісячної доплати до пенсії передбаченої постановою КМУ №713, на Головне управління не покладено. З врахуванням вищевикладеного, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17.02.2025 у справі №380/24341/24 виконане в межах покладених судом зобов`язань і у спосіб, визначений законодавством.
Враховуючи положення статті 312 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо можливості розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, на підставі наявних у ній доказів.
Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що ухвала суду першої інстанції вимогам статті 242 КАС України відповідає.
Дослідивши матеріали адміністративної справи та подану заяву про встановлення судового контролю по виконанню судового рішення, суд апеляційної інстанції зазначає таке.
Відповідно до статей 129, 129-1 Конституції України обов`язковість рішень суду визначена як одна з основних засад судочинства. Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відповідно до ст. 13 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" та ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Аналогічна норма закріплена в ст. 370 КАС України, згідно з якою судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Відповідно до ч.1 ст. 381-1 КАС України, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції.
Згідно з ч.2 ст. 381-1 КАС України, суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-382-3 і 383 цього Кодексу.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із заявою про зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення, в порядку 382 КАС України.
За приписами частини 1 статті 382 КАС України, суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.
Згідно з частиною 1 статті 382-2 КАС суд розглядає звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня його надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням сторін - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду питання, не перешкоджає судовому розгляду.
За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу (частина перша статті 382-3 КАС).
У разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення (частина третя статті 382-3 КАС).
Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 806/2143/15 звертав увагу, що статті 382 і 383 КАС мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.
Постановою Верховного Суду від 30 квітня 2020 року у справі №804/2076/17 встановлена наступна позиція Верховного Суду: «Сам факт відсутності певного результату (виплати коштів за судовим рішенням) не може бути достатнім підтвердженням того, що суб`єкт владних повноважень допустив саме протиправну бездіяльність. Про протиправність може свідчити, зокрема, те, що суб`єкт владних повноважень бездіяв за обставин, коли мав реальну можливість реалізувати свої повноваження, повинен був це зробити, але не зробив (чи зробив несвоєчасно, з порушенням процедури чи інших вимог), що спричинило порушення прав та інтересів особи».
Суд апеляційної інстанції встановив, що на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17.02.2025 у справі №380/24341/24 відповідач здійснив перерахунок пенсії з урахуванням щомісячної доплати, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України “Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб” від 14.07.2021 № 713, а також перерахунок пенсії на підставі довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України від 05.11.2020 № 11/2945.
Нарахування щомісячної доплати здійснено з 01.07.2021 до 01.03.2025 включно до часу перерахунку пенсійного забезпечення ОСОБА_1 з урахуванням довідки від 05.11.2020 №11/2945 з оновленого грошового забезпечення.
Також, відповідач здійснив перерахунок пенсії з 01.04.2019 на підставі довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України від 05.11.2020 №11/2945 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05.03.2019. Дані обставини позивачем не заперечуються.
Доплата пенсії на виконання судового рішення за період з 01.04.2019 по 30.04.2025 становить 134941,69 грн.
Щодо аргументів апелянта в частині що стосується виплати щомісячної доплати у розмірі 2000 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України “Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб” від 14.07.2021 № 713, то, як це слушно зауважив суд першої інстанції, у рішенні Львівського окружного адміністративного суду від 17.02.2025 у справі № 380/24341/24 в частині зобов`язання здійснення з 01.07.2021 перерахунку не міститься кінцевої дати виплати щомісячної доплати пенсії у вказаному розмірі, така не була предметом спору у справі, а тому не може вирішуватись на стадії контролю за виконанням судового рішення.
При цьому суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що в рішенні суду зазначено, що позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 83% сум грошового забезпечення, з урахуванням з 01.07.2021 щомісячної доплати до пенсії, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України “Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб” від 14.07.2021 № 713 у розмірі 2000,00 грн слід залишити без задоволення, оскільки такі є передчасними. Перерахунок пенсії відповідно до довідки відповідачем з 01.04.2019 не проведено, відповідно права позивача при перерахунку пенсії відповідачем не порушувалися. 
З наведеного убачається, що поданий відповідачем звіт в повній мірі підтверджує виконання вказаного судового рішення відповідно до його резолютивної частини. 
Слушні також є висновки суду першої інстанції щодо того, в разі припинення щомісячної доплати у розмірі 2000 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України “Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб” від 14.07.2021 № 713, за окреслених обставин, а також виплати пенсії у розмірі 70% замість 83% належних сум грошового забезпечення, то такі дії є підставою для нового позову, а не підставою судового контролю у даній справі.
Водночас,  судом апеляційної інстанції також взято до уваги, що позивачем у даній справі не було подано апеляційну скаргу на судове рішення в частині відмови в позові, а відтак, призюмується, що  з таким рішенням позивач погодився.
Статтею 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Враховуючи наведені вище обставини в їх сукупності суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для прийняття звіту Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 23.06.2025 про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17.02.2025 у справі № 380/24341/24, а відтак підстави задоволення апеляційної скарги позивача відсутні.
Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України “Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини” передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі “Серявін та інші проти України” від 10 лютого 2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
За таких обставин, з врахуванням статті 316 КАС України, прецедентної практики ЄСПЛ, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при прийнятті оскаржуваної ухвали судом першої інстанції, правильно встановлено обставини справи та додержано норми процесуального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.
Керуючись статтями 241, 243, 308, 311, 316, 321, 325, 328, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

                                                         П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2025 року у справі № 380/24341/24 – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню. 

Головуючий суддя	 	Т. І. Шинкар 	
судді	 	О. І. Довга 	
 	 	І. І. Запотічний