Дата документу 05.02.2026	Справа № 554/18954/25	
 	Провадження № 2/554/694/2026	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2026 року Шевченківський районний суд м.Полтави 
в складі головуючого судді Чуванової А.М.,
за участю секретаря судового засідання Єсліковської О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про стягнення грошових коштів у вигляді недоотриманої пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 в грудні 2025 року звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про стягнення грошових коштів у вигляді недоотриманої пенсії, в якому просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на нараховані, але не виплачені пенсійні виплати у розмірі 141 235,30 грн.; стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на її користь 141 235,30 грн. нарахованих, але не виплачених пенсійних виплат. 
В обґрунтування вимог позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина. Позивач ОСОБА_1 є дружиною померлого та спадкоємцем першої черги за законом. У встановлений законом строк позивач подала заяву про прийняття спадщини. Інші спадкоємці спадщину не прийняли або відмовилися від її прийняття. Таким чином, позивач є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину.
За життя ОСОБА_2 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області та отримував пенсію. На момент його смерті за відповідачем існувала нарахована, але не виплачена заборгованість з пенсійних виплат, а саме: 133 235,30 грн. – нараховано на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30.05.2023 року у справі №440/4915/23; 8 000 грн. – нараховано на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13.09.2023 року у справі №440/9883/23. Загальна сума нарахованих, але не виплачених спадкодавцеві коштів становить 141 235,30 грн.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 15.01.2025 року у справі №440/14852/24, яке залишено без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 01.04.2025 року та ухвалою Верховного Суду від 29.04.2025 року встановлено неможливість виплати цих коштів у спеціальному адміністративному порядку, передбаченому ст.61 Закону України №2262-ХІІ, у зв`язку зі спливом шестимісячного строку. Разом з тим, адміністративними судами не заперечується факт нарахування спірних коштів та право позивача на їх одержання в іншому правовому порядку. 
Таким чином, грошові кошти в розмірі 141 235,30 грн., нараховані ОСОБА_2 за життя, увійшли до складу спадщини та належать позивачу, як єдиному спадкоємцю. 
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави від 31.12.2025 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.
До суду надійшов відзив відповідача, в якому Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області просить відмовити в задоволенні позову. Представник зазначив, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області та отримував пенсію згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Виплата пенсії проведена в повному обсязі по 31.03.2024 року, заборгованості по виплаті немає.
В разі неотримання пенсії померлим пенсіонером більше трьох років, недоотримана пенсія у зв`язку зі смертю виплачується відповідно до ч.3 ст.52 Закону 1058. Предметом спадкування можуть бути лише конкретні суми нарахованої пенсії або інших виплат, які належали спадкодавцеві за життя і залишилися недоотриманими у зв`язку з його смертю (а.с.38-39).
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у відсутність сторони позивача та підтримання позовних вимог.
Представник відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області до суду не з`явився, у клопотанні просив про розгляд справи у його відсутність. 
Суд, у відповідності до вимог ст.ст.211,223 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи, на підставі наявних у справі даних і доказів.
Зважаючи на те, що всі учасники справи в засідання не з`явилися, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.
Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Стаття 11 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Статтею 15 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.9 свідоцтво про одруження; а.с.10 – свідоцтво про смерть).
Відповідно до постанови приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Ющенко В.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.05.2025 року, 16.04.2024 року приватним нотаріусом заведена спадкова справа №29/2024 (номер у Спадковому реєстрі 72305224) до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Єдиним спадкоємцем на майно померлого є його дружина ОСОБА_1 , якій відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частку житлового будинку, у зв`язку з наявним арештом майна (а.с.18).
Як вбачається з матеріалів справи,ОСОБА_2 був військовим пенсіонером, отримував пенсію у відповідності до вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та перебував на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області.
За життя ОСОБА_2 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду для здійснення перерахунку та виплати пенсії (а.с.15-16 – постанова суду). 
Згідно з матеріалами справи, що також не заперечується відповідачем, на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30.05.2023 року у справі № 440/4915/23 та від 13.09.2023 року у справі № 440/9883/23 ОСОБА_2 нарахована заборгованість пенсійних виплат з 01.04.2019 по 30.07.2023 року у розмірі 133235,30 грн., з 01.08.2023 по 30.11.2023 року у розмірі 8000,00 грн. 
Представник позивача звернувся до відповідача із заявою від 27.11.2024 року щодо виплати позивачу заборгованості на виконання рішення суду за померлого чоловіка, на яку Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області листом від 03.12.2024 року повідомило про те, що на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30.05.2023 року у справі № 440/4915/23 та від 13.09.2023 року у справі № 440/9883/23 враховано заборгованість, яку можливо отримати у разі заміни сторони виконавчого провадження. Дане право передбачено статтею 379 Кодексу адміністративного судочинства України.
Отже, відповідно до матеріалів справи, на день розгляду справи у суді залишається невиплачена позивачу сума недоотриманої пенсії у розмірі 141 235,30 грн.
Позивач наполягає на задоволенні позовних вимог. 
Доводи відповідача про те, що немає правових підстав для задоволення позовних вимог є безпідставними, виходячи з наступного.
Встановлено, що за життя ОСОБА_2 не отримав пенсію на підставі рішення суду в загальному розмірі 141 235,30 грн.
Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.
Статтями 1216, 1217 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
За змістом статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України).
В силу частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Згідно з частиною першою статті 1269, частиною першою статті 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Із положень статті 1227 ЦК України слідує, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини.
Як передбачено статтею 52 Закону України від 9 липня 2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058-IV), сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.
Відповідно до частини першої статті 91 Закону України від 5 листопада 1991року №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, що належали пенсіонеру і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.
Згідно зі статтею 61 Закону України від 9 квітня 1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби» (далі Закон №2262-ХІІ) суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.
Аналіз указаних правових норм дає підстави для висновку, що спадщиною є сукупність прав та обов`язків, які в разі смерті фізичної особи (спадкодавця) переходять від нього до інших осіб (спадкоємців). Об`єктом спадкування можуть бути лише права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент його смерті.
Право на спадщину переходить лише до спадкоємців, які прийняли спадщину в установленому порядку. У разі неприйняття спадщини спадкоємцями за заповітом право на спадкування виникає у спадкоємців за законом почергово.
Дружина спадкодавця відноситься до спадкоємців першої черги за законом.
Суми пенсії, які не були одержані спадкодавцем за життя, входять до складу спадщини за сукупності наступних умов: спадкодавець за життя мав право на їх одержання та не реалізував це право; після смерті спадкодавця відсутні члени його сім`ї (або їх неможливо встановити).
Положення частин другої, третьої статті 52 Закону №1058-IV, які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.
Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23 вересня 2020 року (справа №428/6685/19), яка згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні норм права.
Як вбачається із матеріалів справи, за життя ОСОБА_2 не було виплачено донараховану пенсію в розмірі 141 235,30 грн., позивачка ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем після смерті чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Звернення позивачки до Пенсійного фонду було у листопаді 2024 року, тобто після спливу шестимісячного строку після смерті спадкодавця.
Таким чином, у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного йому спадкового майна. Тому, суд приходить до висновку про задоволення позову.
Вимога про визнання права власності на спадкове майно є неналежним способом захисту порушеного права позивачки, оскільки не відновлює його, крім того ОСОБА_1 фактично прийняла спадщину.
Посилання ГУ ПФУ в Полтавській області на те, що доплату пенсії, нарахованої ОСОБА_2 , можливо отримати лише в разі заміни сторони виконавчого провадження, спростовуються наявними у справі доказами.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 412,35 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12,13,81,141,211,223,259,263-265,268 ЦПК України, ст.ст. 6,15, 1216,1218,1227 ЦК України, суд –

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про стягнення грошових коштів у вигляді недоотриманої пенсії - задовольнити частково.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, місцезнаходження: 36014, м.Полтава, вул.Гоголя,34, код ЄДРПОУ: 13967927, на користь ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , 141 235,30 грн. нарахованих, але не виплачених пенсійних виплат. 
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, місцезнаходження: 36014, м.Полтава, вул.Гоголя,34, код ЄДРПОУ: 13967927, на користь ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , судовий збір в сумі 1412,35 грн.
В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 – відмовити.
Рішення може бути оскаржене на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у тридцяти денний строк з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Учасники справи:
позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ;
відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, місцезнаходження: 36014, м.Полтава, вул.Гоголя,34, код ЄДРПОУ: 13967927.

Суддя А.М.Чуванова