Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

Справа № 173/3367/25
Номер провадження2/173/611/2026

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
30 січня 2026 року м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого - судді Челюбєєва Є.В., за участі секретаря Салтикової С.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що в 2011 році між нею та відповідачем було розірвано шлюбні відносини. 
Від шлюбу мають доньку – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
З 01 вересня 2023 року і по теперішній час донька навчається на денній формі навчання, на бюджетній основі в Комунальному закладі «Жовтоводський фаховий педагогічний коледж» Дніпропетровської обласної ради". Термін закінчення навчання - 30 червня 2027 року.
Позивач забезпечує доньку всім необхідним, сплачує кошти за проживання повнолітньої доньки в гуртожитку, надає кошти на харчування, проїзд до навчального закладу, несе витрати на придбання канцелярських товарів, які необхідні для навчання. Однак коштів на утримання доньки не вистачає. В свою чергу, відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, оскільки офіційно працевлаштований та отримує стабільний дохід, фізично здоровий.
Позивач просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу, заробітку до досягнення нею 23-х років. 
Провадження у справі відкрито 12.12.2025.
Справа розглядалась за правилами спрощеного провадження без виклику учасників розгляду справи. 
У відзиві на позовну заяву, відповідач зазначає, що вимоги визнає частково, посилаючись на наступне.
Відповідач визнає право позивача на матеріальне утримання, проте заперечує проти вимоги про стягнення з нього аліментів на утримання доньки у розмірі 1/4 частки від заробітку. Зазначене обґрунтовується тим, що відповідач на даний час працює у ВЦМКР (Верхньодніпровський центр механізації колійних робіт), а його середньомісячна заробітна плата з урахуванням усіх обов`язкових відрахувань (податків та аліментів) становить близько 15 000 грн. Із вказаної суми відповідач щомісяця сплачує комунальні послуги в середньому 2500 грн, витрачає на продукти харчування близько 8000 грн, на ліки та медичні обстеження - в середньому 4000 грн на місяць. Решта коштів використовується на придбання побутової хімії, сезонного одягу та взуття. На утриманні відповідача також перебуває двоє неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та вагітна дружина – ОСОБА_6 . Крім того, старший син відповідача ОСОБА_7 дуже хворіє і в зв`язку з цим знаходиться на постійному медикаментозному лікуванні та потребує періодичного медичного обстеження, на що його родина витрачає в середньому 3000 тис. грн. на місяць. Також у зв`язку з вагітністю дружини, збільшилися і витрати, так як вона потребує планового обстеження та постійного медикаментозного лікування, в середньому на це витрачається 1000 грн.
Таким чином, відповідач вважає, що зазначені обставини свідчать про те, що він не має об`єктивної можливості надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дитини у заявлений позивачкою спосіб та розмір, які становитимуть для нього надмірний тягар.
Разом з тим, він спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. на місяць. Зазначена сума буде відповідати загальним принципам, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище сторін, а також принципам справедливості та розумності з урахуванням потреб позивача на утримання повнолітньої доньки та можливостей відповідача.
Відповідно до ч .2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Дослідив матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги необхідно задовольнити частково з наступних підстав.
Відповідно до копії свідоцтва про народження серії  НОМЕР_1  від 10 січня 2019 року, виданого Верхньодніпровським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, батьками ОСОБА_3 є – ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Довідкою № 01-42/292 від 05.11.2025, виданої комунальним закладом «Жовтоводський фаховий педагогічний коледж» Дніпропетровської обласної ради» підтверджується, що ОСОБА_3 є студенткою ІІІ (третього) курсу денної форми навчання та навчається на бюджетній основі з 01.09.2023 по теперішній час.
Як вбачається з Витягу з Єдиного державного демографічного реєстру, щодо реєстрації місця проживання та довідки Верхівцевської міської ради, позивач та повнолітня донька зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно квитанції від 09.10.2025 придбано комплект чорнил на суму 1200 грн, а відповідно до роздруківки з інтернет-сторінки оформлено замовлення на придбання плівки для ламінування на суму 277 грн, з доставкою до м. Верхівцеве.
Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 6 від 15.05.2006 судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Відповідно до ст. 200 Сімейного кодексу України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Приписами ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.
Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Так, судом встановлено, що відповідач, окрім доньки ОСОБА_3 має ще двох неповнолітніх дітей -  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серія НОМЕР_2 від 25.11.2014 року, виданий виконавчим комітетом Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області), ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про народження серія НОМЕР_3 від 04.10.2019 року, виданий Верхньодніпровським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області), а також вагітну дружину ОСОБА_6 , що підтверджується довідкою КП «Верхньодніпровська центральна міська лікарня» Верхньодніпровської міської ради» №9 від 22.12.2025.
Крім того, відповідачем на підтвердження доводів надані: виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_4 з діагнозом гіпертрофія аденоїдів 2-3 стадії, алергічний риніт, рецидивуючий бронхіт, в тому числі обструктивні, алергоанамнез не обтяжний; заяви з медичних лабораторій; квитанції за медичні послуги та аптеки.
Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, а згідно з ч. 2 ст.78 цього Кодексу обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (висновок Верховного Суду у постанові від 02 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, постанова Великої Палати Верховного Суду від 11.10.2023 року, у справі № 756/8056/19).
Відповідно до частин 1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подають.
Отже, враховуючи потреби повнолітньої доньки сторін, яка продовжує навчання, у матеріальній допомозі, обов`язок обох батьків у рівній мірі нести витрати по утриманню доньки та, беручи до уваги сімейний та матеріальний стан відповідача, керуючись принципами справедливості, добросовісності, розумності, що спонукають суд до врахування при вирішенні спору інтересів обох сторін, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, шляхом стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки, на час її навчання в розмірі 1/8 частки заробітку (доходу) відповідача, оскільки такий розмір аліментів буде достатнім, справедливим і таким, що може забезпечити потреби позивача, водночас є релевантним встановленим обставинам справи та враховує потребу відповідача в утриманні інших членів своєї сім`ї.
При цьому, суд не погоджується з доводами відповідача щодо доцільності визначення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн., оскільки позивачем заявлено вимогу про стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача, а не у твердій грошовій сумі.
Відповідно до положень статті 13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог, а ч.2 ст. 264 ЦПК передбачено, що при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.
За відсутності з боку позивача вимоги про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, а також з урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства, підстави для визначення судом іншого способу стягнення аліментів, ніж заявлений позивачем, відсутні.
При цьому, суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
Тому, аліменти необхідно стягнути з 03.12.2025 та продовжується до закінчення позивачем навчання у навчальному закладі.
Згідно з п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з даним позовом, а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача на користь держави пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме 665,60 грн. (1331,20 * 50%).
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-268, 273, 354 ЦПК України, суд 
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання повнолітньої доньки яка продовжує навчання, в розмірі 1/8 частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісяця, починаючи стягнення з 03.12.2025 і до закінчення навчання, а саме до 30 червня 2027 року, але не більше ніж до досягнення донькою 23 років. 
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 коп.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати складання повного його тексту, у порядку, передбаченому підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03.10.2017 року.
Суддя:      Є.В. Челюбєєв