РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

м. Вінниця
19 січня 2026 р.  Справа № 120/1/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Віятик Наталії Володимирівни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮАЖ" до Вінницької митниці про визнання протиправними та скасування рішень

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮАЖ" до Вінницької митниці про визнання протиправними та скасування рішень.
Позовні вимоги мотивовані протиправністю рішення Вінницької митниці про коригування митної вартості товарів № UA401000/2024/000254/2 від 02.09.2024 та № UA401000/2024/000255/2 від 02.09.2024.
Відповідно до статті 168 Кодексу адміністративного судочинства України, позов пред`являється шляхом подання позовної заяви в суд першої інстанції.
Ухвалою від 07.01.2025 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення виявлених судом недоліків.
У встановлений судом строк позивачем подано заяву про усунення недоліків.
Ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, а також визначено, що вона буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
До суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позов заперечує та просить відмовити у його задоволенні. Вказує, що подані декларантом до митного оформлення документи містять розбіжності та неточності і відповідно до пп. 2, 3 статті 58 МКУ застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 МКУ. А отже, спірними рішеннями правомірно скориговано митну вартість товару.
Окрім того, разом з відзивом на позовну заяву відповідач подав клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
04.02.2025 надійшла відповідь на відзив, в якій позивач вказав на необґрунтованість доводів митного органу. 
27.05.2025 позивачем подано заяву про стягнення витрат на правничу допомогу з відповідача у сумі 15000 грн.
02.06.2025 відповідач подав клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу виходячи з того, що справа є незначної складності.
Ухвалою від 19.01.2025 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи з викликом сторін.
Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд встановив наступне.
15.04.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮАЖ» (надалі – Позивач / Покупець) та HEBEI JINGAO FIBERGLASS PRODUCTS CO., LTD (надалі – Продавець), яке є юридичною особою за законодавством Китаю та виробником фасадної сітки, укладено Договір міжнародної купівлі-продажу товарів №1 (надалі – Договір).
Пункт 1.1. Договору передбачає, що в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Продавець зобов`язується передати у власність Покупцеві, а Покупець зобов`язується прийняти у власність від Продавця на умовах FOB TIANJIN або CIF Gdansk, або інший морський порт, що вказаний в інвойсі за домовленістю Сторін (згідно з Правилами ІНКОТЕРМС в редакції 2000 р.) товари (надалі іменуються "товари") відповідно до специфікацій чи інвойсів (надалі іменуються "специфікації"), які є додатками до цього Договору.
Згідно п. 1.5. Договору Місцем передачі товарів Продавцем відповідному перевізнику є: Порт TIANJIN, або інший морський порт, що вказаний в інвойсі.
Відповідно до п. 1.6. Договору Місцем отримання товарів Покупцем від перевізника є: порт Gdansk, або інший морський порт, вказаний в специфікації, заздалегідь погоджений між Сторонами.
Пункт 1.7. Договору містить домовленість, що строки вчинення дій визначених у п. 1.5 та 1.6 цього Договору дій передбачені у відповідних специфікаціях.
У пункті п. 2.1. Договору сторони закріпили, що ціни на товари визначаються у доларах США (USD) із урахуванням умов доставки.
В свою чергу п. 2.2. Договору передбачає, що загальна сума Договору встановлюється відповідно до специфікацій і становить 3 000 000,00 (три мільйони) доларів США.
Згідно пункту 6.2. Договору порядок та терміни оплати вказуються в проформах – інвойсах.
19.04.2024 Продавець та Покупець узгодили замовлення товару, шляхом виставлення Продавцем Проформи-інвойс №JA20240419-1 JAZ та №JA20240419-2 JAZ, в яких передбачено кількість, ціни та вартість товарів на умовах CIF Gdansk, Poland (Фрахт замовлений постачальником, вартість морського фрахту та страхування включено в ціну товару).
Проформа – інвойс № JA20240419-1 JAZ від 19.04.2024 на загальну суму 28,900.30 дол. США:
- сітка із скловолокна, 160г/м2, 5х5 мм, жовта 14100 м2 = 300 рулонів за ціною 0.221 дол. США / м2 на суму 3,116.10 дол. США;
- сітка із скловолокна, 145г/м2, 5х5 мм, помаранчева 122200 м2 = 2600 рулонів за ціною 0.211 дол. США / м2 на суму 25,784.20 дол. США.
Проформа – інвойс № JA20240419-2 JAZ від 19.04.2024 на загальну суму 28,939.59 дол. США:
- сітка із скловолокна, 160г/м2, 5х5 мм, жовта 16356 м2 = 348 рулонів за ціною 0.222 дол. США / м2 на суму 3,631.03 дол. США;
- сітка із скловолокна, 145г/м2, 5х5 мм, помаранчева 119380 м2 = 2540 рулонів за ціною 0.212 дол. США / м2 на суму 25,308.56 дол. США.
Відповідно до змісту вказаних проформ – інвойсів від 19.04.2024 Покупець сплачує передоплату 30%, та поставка відбувається на умовах CIF GDANSK, Польща.
Оплата за товар проведена Покупцем, що підтверджується платіжною інструкцією №40 від 30.04.2024 на суму 25,030.32 дол. США та платіжною інструкцією №61 від 15.08.2024 на суму 45,324.73 дол. США.
Товар був відвантажений Постачальником 19.06.2024 згідно Комерційних інвойсів JA240619-1 на суму 28,900.30 дол. США та JA240619-2 на суму 28,939.59 дол. США в контейнерах TCNU7909938 та MSKU1897974.
Порт завантаження Xingang, та порт доставки Gdansk.
BILL OF LADING (морська транспортна накладна) № MAEU 239093135 від 27.06.2024
На виконання умов договору задля перевезення Продавцем проведено оформлення відповідних документів: пакувальні листи, страхові поліси 10415553902561764638 та 10415553902561768559, експортні декларації 021720240000148473 та 021720240000148475, сертифікати походження №С243361072150012 та №С243361072150013, сертифікат якості.
З метою доставки контейнерів з порту Gdansk (Гданськ) до місця розмитнення та на склад ТОВ «ЮАЖ» залучило перевізника ТОВ «ЗАКСЕНЛАНД ТРАНСПОРТ ТА ЛОГІСТИКА», з яким підписана Додаток (Заявка) № 23/08/24/А від 23.08.2024 Імпорт до Договору транспортного експедирування № 22/09/23 від 22.09.2023.
З метою митного оформлення вказаного товару, декларантом 29.08.2024 подано до Вінницької митниці Державної митної служби України митну декларацію№24UA401020043898U2, де визначена митна вартість товару, що імпортується, за основним методом за ціною договору (контракту) з підтверджуючими документами.
На підтвердження обґрунтованості заявленої у митній декларації митної вартості товарів та обраного методу її визначення, декларантом до митного контролю разом з митною декларацією №24UA401020043898U2, надані документи, які посвідчують підстави придбання товару, його кількісні та якісні характеристики, цінове та вартісне обґрунтування, а саме:
- Комерційний інвойс JA240619-1 від 19.06.2024 на суму 28,900.30 дол. США,
- Пакувальний лист, 
- Коносамент, 
- Сертифікат походження, 
- Експортну декларацію відправника, 
- Поліс морського страхування, 
- Проформу-інвойс JA20240419-1 JAZ,
- Договір міжнародної купівлі-продажу товарів №1 від 15.04.2024, 
- Сертифікат якості,
- платіжні доручення, що підтверджують суму сплати за товар постачальнику, 
- CMR,
- Договір з експедитором, 
- Заявку на перевезення, 
- рахунок на перевезення і довідку від експедитора з розшифруванням витрат на доставку вантажу.
Митна вартість визначена за основним методом, загалом склала 1 284 963,70 грн., а саме: 28,900.30 дол.США * 41,2508 (курс долара США по відношенню до гривні на дату подання митної декларації) = 1 192 160,50 грн. + витрати до кордону з Україною відповідно до Довідки експедитора 92 803,20 грн., які складаються з навантажувально-розвантажувальні роботи в порту GDANSK, PL - 10 357,50 грн. та автотранспортні послуги по території Польщі за маршрутом GDANSK, PL - пункт перетину кордону Гребенне, PL – 82 445,70 грн.
29.08.2024 Вінницькою митницею надіслано повідомлення декларанту про необхідність надання документів відповідно до ч. 2, 3 ст. 53 МКУ.
30.08.2024 декларантом надіслано Прайс-лист виробника та Звіт і Довідку Вінницької торгово-промислової палати.
За результатом опрацьованої митної декларації №24UA401020043898U2 від 29.08.2024 та поданих документів Вінницькою митницею прийнято рішення від 02.09.2024 №UA40100/2024/000254/2 про коригування митної вартості товарів.
Причиною для відмови слугувало те, що за результатами виконання митних формальностей за МД системою АСУР було згенеровано ризики за кодами – 105-2 «Контроль правильностi визначення митної вартостi товарiв».
Під час контролю за правильністю визначення митної вартості та вивчення документів, які підтверджують митну вартість відповідно до ч. 2 ст. 53 МКУ, виявлено розбіжності та не точності, а саме:
У поданих до митного оформлення платіжних доручення від 30.04.2024 №40 та №61 від 15.08.2024 зазначено лише контракт №1 від 15.04.2024 та відсутнє посилання на поданий до митного оформлення інвойс від 19.06.2024 № JA240619-1, тобто неможливо достовірно встановити, що вказані суми - 25030,32 USD та 45324,73 USD мають відношення до зазначеної в митній декларації партії товарів, оскільки пунктом 2.2 контракту визначено загальну суму – 3000000 (Три мільйони) доларів США. Також слід зауважити, що згідно вимог пункту 2.2 Положення про порядок виконання банками документів на переказ, примусове списання і арешт коштів в іноземних валютах та банківських металів, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 28 липня 2008 року №216, у платіжному дорученні платник повинен заповнити реквізит «Призначення платежу» в іноземній валюті таким чином, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування бенефіціару коштів в іноземній валюті.
У додатково наданому експертному висновку Вінницької ТПП №О-53 від 30.08.2024 експерт керувався нормативними документами, які затверджують методику та порядок оцінки майна при приватизації: Постанова Кабінету Міністрів України від 12.10.2000 № 1554 «Про затвердження Методики оцінки вартості майна під час приватизації», яка втратила чинність на підставі Постанови КМ від 10.12.2003 №1891; наказ Фонду державного майна України від 02.02.95 № 100 «Про затвердження Положення про порядок проведення експертної оцінки державного майна при приватизації», яке втратило чинність на підставі Наказу Фонду державного майна від 24.11.1995 №3035. Також експерт використовував при проведенні оцінки товару: «Лугостійка фасадна сітка в асортименті» методику товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, яку затверджено Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003р. № 142/5/2092. Також, експертом досліджувався товар за згідно інвойсу JA240619-1 від 19.07.2024, який до митного оформлення не надавався. Дата оцінки товару – 30.08.2024, відповідно до проформи-інвойсу JA20240419-1 JAZ, ціну за товар продавцем було виставлено 19.04.2024. Експертом зроблено аналіз інформації з сайтів www.alibaba.com та інших, та наведено порівняльну таблицю цін на схожий товар на китайському ринку, однак не було враховано, що оцінювальний товар було доставлено на умовах поставки CIF GDANSK, на яких до ціни товару включене транспортування з Китаю до порту Гданськ Польща, також відповідно п. 1.11 контракту, продавець мав застрахувати даний товар, що також має включатись у вартість товару. Дані факти можуть свідчити про формальний підхід до проведення дослідження. Також, даний висновок не є достовірним підтвердженням заявленої декларантом митної вартості оцінюваного товару, оскільки не відповідає вимогам Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 №1440, який є обов`язковим для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав суб`єктами оціночної діяльності. При цьому, зазначений висновок носить лише довідковий характер.
Враховуючи, що використані декларантом відомості для цілей визначення митної вартості не підтверджені документально, а подані до митного оформлення документи містять розбіжності та неточності, відповідно до пп. 2, 3 статті 58 МКУ застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 МКУ.
Митна вартість була визначена за резервним методом згідно ст. 64 МКУ.
Джерелом числового значення митної вартості товару є ЕМД від 09.04.2024 №UA209170/2024/028907, за якою оформлено товар: «1. Вироби із скловолокна, механічно зв`язані прозорі тканини завширшки більше як 30 см. Сітка будівельна з скловолокна, використовується в якості армуючого матеріалу для штукатурки та малярних робіт, в рулонах ( ширина 1 м. довжиною 50 м., розмірки 4*4 мм.), жовтого кольору, щільність 165г/м2. Упакована в поліетиленову плівку. Сітка будівельна із скловолокна, використовується в якості армуючого матеріалу для штукатурки та малярних робіт, в рулонах ( ширина 1 м. довжиною 50 м., розмірки 5*5 мм.), жовтого кольору, щільність 145г/м2. Упакована в поліетиленову плівку. Сітка будівельна з скловолокна, використовується в якості армуючого матеріалу для штукатурки та малярних робіт, в рулонах ( ширина 1 м. довжиною 50 м., розмірки 5*5 мм.), білого кольору, щільність 80г/м2. Упакована в поліетиленову плівку. Сітка будівельна з скловолокна, використовується в якості армуючого матеріалу для штукатурки та малярних робіт, в рулонах (ширина 1 м. довжиною 50 м., розмірки 2,5*2,5 мм.), білого кольору, щільність 80г/м2. Упакована в поліетиленову плівку.», та складає 2,07 Дол. США за кг.
Окрім того, декларантом 30.08.2024 подано до Вінницької митниці Державної митної служби України другу митну декларацію №24UA401020044006U9, де було визначено митну вартість товару, що імпортується, за основним методом за ціною договору (контракту) з підтверджуючими документами.
На підтвердження обґрунтованості заявленої у митній декларації митної вартості товарів та обраного методу її визначення, декларантом до митного контролю разом з митною декларацією №24UA401020044006U9, надані документи, які посвідчують підстави придбання товару, його кількісні та якісні характеристики, цінове та вартісне обґрунтування, а саме:
- Комерційний інвойс JA240619-2 від 19.06.2024 на суму 28,939.59 дол. США,
- Пакувальний лист, 
- Коносамент, 
- Сертифікат походження, 
- Експортну декларацію відправника, 
- Поліс морського страхування, 
- Проформу-інвойс JA20240419-2 JAZ,
- Договір міжнародної купівлі-продажу товарів №1 від 15.04.2024, 
- Сертифікат якості,
- платіжні доручення, що підтверджують суму сплати за товар постачальнику, 
- CMR,
- Договір з експедитором, 
- Заявку на перевезення, рахунок на перевезення і довідку від експедитора з розшифруванням витрат на доставку вантажу.
Митна вартість визначена за основним методом склала 1 284 827,81 грн., а саме: 28,939.59 дол. США * 41,1901 (курс долара США по відношенню до гривні на день подання декларації) = 1 192 024,60 грн. + витрати до кордону з Україною 92 803,20 грн., які складаються з навантажувально-розвантажувальні роботи в порту GDANSK, PL – 10 357,50 грн. та автотранспортні послуги по території Польщі за маршрутом GDANSK, PL - пункт перетину кордону Гребенне, PL – 82 445,70 грн., відповідно до Довідки експедитора.
30.08.2024 Вінницькою митницею надіслане повідомлення декларанту про надання документів.
30.08.2024 декларантом надіслано Прайс-лист виробника та Звіт і Довідку Вінницької торгово-промислової палати.
За результатом опрацьованої митної декларації №24UA401020044006U9 від 30.08.2024 та поданих документів Вінницькою митницею прийнято рішення від 02.09.2024 №UA40100/2024/000255/2 про коригування митної вартості товарів.
В Рішенні про коригування митної вартості товарів зазначено, що за даною митною декларацією системою АСУР було згенеровано ризики за кодами – 105-2 «Контроль правильностi визначення митної вартостi товарiв», 106-2 «Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів».
Під час контролю за правильністю визначення митної вартості та вивчення документів. які підтверджують митну вартість відповідно до ч. 2 ст. 53 МКУ, виявлено розбіжності та не точності, а саме:
У поданих до митного оформлення платіжних доручення від 30.04.2024 №40 та №61 від 15.08.2024 зазначено лише контракт №1 від 15.04.2024 та відсутнє посилання на поданий до митного оформлення інвойс від 19.06.2024 № JA240619-2, тобто неможливо достовірно встановити, що вказані суми - 25030,32 USD та 45324,73 USD мають відношення до зазначеної в митній декларації партії товарів, оскільки пунктом 2.2 контракту визначено загальну суму – 3000000 (Три мільйони) доларів США.
Також слід зауважити, що згідно вимог пункту 2.2 Положення про порядок виконання банками документів на переказ, примусове списання і арешт коштів в іноземних валютах та банківських металів, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 28 липня 2008 року №216, у платіжному дорученні платник повинен заповнити реквізит «Призначення платежу» в іноземній валюті таким чином, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування бенефіціару коштів в іноземній валюті.
У додатково наданому експертному висновку Вінницької ТПП №О-54 від 30.08.2024 експерт керувався нормативними документами, які затверджують методику та порядок оцінки майна при приватизації: Постанова Кабінету Міністрів України від 12.10.2000 № 1554 «Про затвердження Методики оцінки вартості майна під час приватизації», яка втратила чинність на підставі Постанови КМ від 10.12.2003 №1891; наказ Фонду державного майна України від 02.02.95 № 100 «Про затвердження Положення про порядок проведення експертної оцінки державного майна при приватизації», яке втратило чинність на підставі Наказу Фонду державного майна від 24.11.1995 №3035.
Також експерт використовував при проведенні оцінки товару: «Лугостійка фасадна сітка в асортименті» методику товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, яку затверджено Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 р. № 142/5/2092. Дата оцінки товару – 30.08.2024, відповідно до проформи-інвойсу JA20240419-1 JAZ, ціну за товар продавцем було виставлено 19.04.2024. Експертом зроблено аналіз інформації з сайтів www.alibaba.com та інших, та наведено порівняльну таблицю цін на схожий товар на китайському ринку, однак не було враховано, що оцінювальний товар було доставлено на умовах поставки CIF GDANSK, на яких до ціни товару включене транспортування з Китаю до порту Гданськ Польща.
Також відповідно пункту 1.11 контракту, продавець мав застрахувати даний товар, що також має включатись у вартість товару.
Дані факти можуть свідчити про формальний підхід до проведення дослідження.
Крім того, даний висновок не є достовірним підтвердженням заявленої декларантом митної вартості оцінюваного товару, оскільки не відповідає вимогам Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 №1440, який є обов`язковим для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав суб`єктами оціночної діяльності. При цьому, зазначений висновок носить лише довідковий характер.
Митна вартість визначена за резервним методом згідно ст. 64 МКУ.
Джерелом числового значення митної вартості товару є ЕМД від 09.04.2024 № UA209170/2024/028907, за якою оформлено товар: «1.Вироби із скловолокна, механічно зв`язані прозорі тканини завширшки більше як 30 см. Сітка будівельна з скловолокна, використовується в якості армуючого матеріалу для штукатурки та малярних робіт, в рулонах ( ширина 1м. довжиною 50 м., розмірки 4*4мм.), жовтого кольору, щільність 165г/м2. Упакована в поліетиленову плівку. Сітка будівельна з скловолокна, використовується в якості армуючого матеріалу для штукатурки та малярних робіт, в рулонах ( ширина 1 м. довжиною 50 м., розмірки 5*5 мм.), жовтого кольору, щільність 145г/м2. Упакована в поліетиленову плівку. Сітка будівельна з скловолокна, використовується в якості армуючого матеріалу для штукатурки та малярних робіт, в рулонах ( ширина 1 м. довжиною 50 м., розмірки 5*5 мм.), білого кольору, щільність 80г/м2. Упакована в поліетиленову плівку. Сітка будівельна з скловолокна, використовується в якості армуючого матеріалу для штукатурки та малярних робіт, в рулонах ( ширина 1 м. довжиною 50 м., розмірки 2,5*2,5 мм.), білого кольору, щільність 80г/м2. Упакована в поліетиленову плівку.», та складає 2,07 Дол. США за кг.
Не погоджуючись із рішеннями Вінницької митниці про коригування митної вартості товарів, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи суд враховує наступне.
Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з п. 34-1 ч. 1 ст. 4 МК України митні органи центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, митниці та митні пости.
Відповідно до положень статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Частиною першою статті 51 МК України передбачено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані:
1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом;
2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 
3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації (ч. 2 ст. 52 МК України).
У випадках, визначених цим Кодексом, для заявлення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту, митному органу, який проводить митне оформлення цих товарів, разом з митною декларацією та іншими необхідними для митного оформлення зазначених товарів документами в установленому порядку подається декларація митної вартості (ч. 4 ст. 52 МК України).
У декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене. Відомості, зазначені у частині восьмій цієї статті, є відомостями, необхідними для митних цілей (ч.ч. 8, 9 ст. 52 МК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Частиною другою статті 53 МК України передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
4) якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
5) за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:
1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
4) виписку з бухгалтерської документації;
5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;
6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
7) копію митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Частинами першою, другою статті 54 МК України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Положеннями частини п`ятої статті 54 МК України унормовано, що митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.
Відповідно до ч. 6 ст. 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:
1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;
2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;
4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Згідно з ч. 1 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Положення статті 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:
1) основний за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);
2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.
При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
Відповідно до ч. 1 ст. 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:
1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що:
а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні;
б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно);
в) не впливають значною мірою на вартість товару;
2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;
3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;
4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.
Частиною другою статті 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
У даному ж випадку, як встановлено судом під час розгляду справи, 15.04.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮАЖ» (Покупець) та HEBEI JINGAO FIBERGLASS PRODUCTS CO., LTD (Продавець), яке є юридичною особою за законодавством Китаю та виробником фасадної сітки, укладено Договір міжнародної купівлі-продажу товарів №1 (Договір).
Пункт 1.1. Договору передбачає, що в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Продавець зобов`язується передати у власність Покупцеві, а Покупець зобов`язується прийняти у власність від Продавця на умовах FOB TIANJIN або CIF Gdansk, або інший морський порт, що вказаний в інвойсі за домовленістю Сторін (згідно з Правилами ІНКОТЕРМС в редакції 2000 р.) товари (надалі іменуються "товари") відповідно до специфікацій чи інвойсів (надалі іменуються "специфікації"), які є додатками до цього Договору.
Згідно п. 1.5. Договору Місцем передачі товарів Продавцем відповідному перевізнику є: Порт TIANJIN, або інший морський порт, що вказаний в інвойсі.
Відповідно до п. 1.6. Договору Місцем отримання товарів Покупцем від перевізника є: порт Gdansk, або інший морський порт, вказаний в специфікації, заздалегідь погоджений між Сторонами.
Пункт 1.7. Договору містить домовленість, що строки вчинення дій визначених у п. 1.5 та 1.6 цього Договору дій передбачені у відповідних специфікаціях.
У пункті п. 2.1. Договору сторони закріпили, що ціни на товари визначаються у доларах США (USD) із урахуванням умов доставки.
В свою чергу п. 2.2. Договору передбачає, що загальна сума Договору встановлюється відповідно до специфікацій і становить 3 000 000,00 (три мільйони) доларів США.
Згідно пункту 6.2. Договору порядок та терміни оплати вказуються в проформах – інвойсах.
19.04.2024 Продавець та Покупець узгодили замовлення товару, шляхом виставлення Продавцем Проформи-інвойс №JA20240419-1 JAZ та №JA20240419-2 JAZ, в яких передбачено кількість, ціни та вартість товарів на умовах CIF Gdansk, Poland (Фрахт замовлений постачальником, вартість морського фрахту та страхування включено в ціну товару).
Проформа – інвойс № JA20240419-1 JAZ від 19.04.2024 на загальну суму 28,900.30 дол. США:
- сітка із скловолокна, 160г/м2, 5х5 мм, жовта 14100 м2 = 300 рулонів за ціною 0.221 дол. США / м2 на суму 3,116.10 дол. США;
- сітка із скловолокна, 145г/м2, 5х5 мм, помаранчева 122200 м2 = 2600 рулонів за ціною 0.211 дол. США / м2 на суму 25,784.20 дол. США.
Проформа – інвойс № JA20240419-2 JAZ від 19.04.2024 на загальну суму 28,939.59 дол. США:
- сітка із скловолокна, 160г/м2, 5х5 мм, жовта 16356 м2 = 348 рулонів за ціною 0.222 дол. США / м2 на суму 3,631.03 дол. США;
- сітка із скловолокна, 145г/м2, 5х5 мм, помаранчева 119380 м2 = 2540 рулонів за ціною 0.212 дол. США / м2 на суму 25,308.56 дол. США.
Відповідно до змісту вказаних проформ – інвойсів від 19.04.2024 Покупець сплачує передоплату 30%, та поставка відбувається на умовах CIF GDANSK, Польща.
Оплата за товар проведена Покупцем, що підтверджується платіжною інструкцією №40 від 30.04.2024 на суму 25,030.32 дол. США та платіжною інструкцією №61 від 15.08.2024 на суму 45,324.73 дол. США.
Товар був відвантажений Постачальником 19.06.2024 згідно Комерційних інвойсів JA240619-1 на суму 28,900.30 дол. США та JA240619-2 на суму 28,939.59 дол. США в контейнерах TCNU7909938 та MSKU1897974.
Порт завантаження Xingang, та порт доставки Gdansk. BILL OF LADING (морська транспортна накладна) № MAEU 239093135 від 27.06.2024.
На виконання умов договору задля перевезення Продавцем проведено оформлення відповідних документів: пакувальні листи, страхові поліси 10415553902561764638 та 10415553902561768559, експортні декларації 021720240000148473 та 021720240000148475, сертифікати походження №С243361072150012 та №С243361072150013, сертифікат якості.
З метою доставки контейнерів з порту Gdansk (Гданськ) до місця розмитнення та на склад ТОВ «ЮАЖ» залучило перевізника ТОВ «ЗАКСЕНЛАНД ТРАНСПОРТ ТА ЛОГІСТИКА», з яким підписана Додаток (Заявка) № 23/08/24/А від 23.08.2024 Імпорт до Договору транспортного експедирування № 22/09/23 від 22.09.2023.
З метою митного оформлення вказаного товару позивачем подано до Вінницької митниці митні декларації №24UA401020043898U2 та №24UA401020044006U9, в яких митна вартість товару визначена за основним методом, з наданням усіх обов`язкових підтверджуючих документів.
Аналізуючи зміст таких документів суд доходить висновку, що вони є достатніми для підтвердження заявленої митної вартості товару відповідно до вимог чинного законодавства.
Натомість відповідач поставив під сумнів їх достовірність у зв`язку з виявленням певних розбіжностей, про які зазначено в оскаржуваних рішеннях від 02.09.2024 № UA401000/2024/000254/2 та № UA401000/2024/000255/2.
Надаючи оцінку відповідним зауваженням та доводам митного органу, суд враховує таке.
Відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України митна вартість товарів підтверджується документами, визначеними законом, зокрема зовнішньоекономічним договором (контрактом), рахунком-фактурою (інвойсом) та банківськими платіжними документами, що стосуються оцінюваного товару. Рахунок-проформа за своєю природою є попереднім комерційним документом, який може використовуватися сторонами для погодження умов оплати (у тому числі здійснення авансових платежів) та не виключає подальшого виставлення комерційного інвойсу на відповідну поставку.
Щодо доводів відповідача про відсутність посилань на інвойс у платіжних документах, то суд виходить з того, що Митний кодекс України не містить вимоги щодо обов`язкового зазначення реквізитів інвойсу у банківських платіжних документах як умови для визнання митної вартості товару за основним методом. Критерієм належності платіжних документів є їх зв`язок з оцінюваним товаром та можливість ідентифікувати здійснення оплати за відповідною зовнішньоекономічною операцією.
У даному випадку подані платіжні документи у сукупності із зовнішньоекономічним контрактом та комерційним інвойсом дають можливість ідентифікувати платежі як оплату за спірну поставку товару, оскільки узгоджуються між собою за сторонами правочину, платежами, строками здійснення розрахунків та загальними умовами виконання договірних зобов`язань.
У свою чергу, відповідачем не наведено жодних доказів того, що зазначені платежі здійснювались за інший товар, за іншими правовідносинами або не стосуються оцінюваної поставки.
Формальна відсутність у платіжних документах посилання на конкретний комерційний інвойс за відсутності доказів недостовірності чи неідентифікованості таких платежів не свідчить про непідтвердження ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті за товар, та не може розцінюватися як обґрунтована підстава для сумніву в достовірності заявленої митної вартості і відмови у застосуванні першого методу її визначення.
Відповідач не обґрунтував, які саме числові значення складових митної вартості не могли бути перевірені митним органом у зв`язку з відсутністю у платіжних документах посилання на інвойс, а також не довів, що подані документи у своїй сукупності є недостатніми для визначення митної вартості.
Відповідач також зазначає, що висновок Вінницької ТПП не може підтверджувати митну вартість, оскільки нібито не відповідає вимогам Національному стандарту № 1. Суд не приймає такі доводи, оскільки подання "висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлених спеціалізованими експертними організаціями" прямо передбачено пунктом 8 частини третьої статті 53 МК України як можливий вид додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості.
Висновок Вінницької торгово-промислової палати за своєю правовою природою не є звітом про оцінку майна у розумінні спеціального закону про оцінку, а є інформаційно-аналітичним документом спеціалізованої установи, який може враховуватись митним органом та судом поряд з іншими доказами. Водночас посилання митниці на те, що експерт дійшов висновку "може складати" саме по собі не доводить недостовірності заявленої ціни, а лише відображає методологічний характер аналітичної оцінки ринкового рівня цін. До того ж відповідач не спростував висновок по суті: не надав альтернативного експертного дослідження, не навів джерел ринкових цін, які б свідчили про інший рівень вартості, і не довів, що наведені у висновку відомості є неправдивими або не можуть застосовуватись до оцінюваного товару з урахуванням його характеристик та умов поставки.
З огляду на викладене суд доходить висновку, що відповідач не довів наявності передбачених частиною шостою статті 54 МК України обґрунтованих підстав для невизнання заявленої митної вартості. Відповідно, відсутні правові підстави для переходу до застосування другорядних методів, а застосування резервного методу відповідно до статті 64 МК України можливе лише тоді, коли встановлена неможливість визначення митної вартості за попередніми методами із належним мотивуванням такої неможливості.
Посилання відповідача на митну декларацію за іншим періодом як джерело "рівня митної вартості" саме по собі не підтверджує правомірності коригування, оскільки митний орган зобов`язаний враховувати співмірність умов поставки, обсягу партії, характеристик товару, виробника, комерційних умов, періоду поставки та інших факторів, які впливають на ціну. В оскаржуваному рішенні відсутнє належне обґрунтування тотожності (ідентичності) товарів та коректності порівняння, а також відсутній розрахунок, який би пояснював застосоване числове значення митної вартості.
Відтак суд вважає, що наведені митним органом зауваження не є належними та достатніми підставами для коригування митної вартості і не підтверджують неможливості застосування основного методу її визначення за ціною договору.
Суд звертає увагу, що витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а визначення митної вартості не за першим методом можливе тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Як акцентовано Верховним Судом у постанові від 23.07.2019 у справі № 1140/3242/18, наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Такі сумніви є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. У зв`язку з цим саме на митний орган покладається обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у достовірності цих відомостей.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що витребування додаткових документів у позивача не було виправданим дійсною необхідністю, адже відповідач не підтвердив належними доказами наявність у поданих позивачем документах таких розбіжностей, які б впливали на можливість визначення митної вартості товару та могли бути перевірені (усунені) наданими декларантом документами. Зауваження та сумніви митного органу могли бути перевірені та знівельовані на основі аналізу поданих документів та окремо або у сукупності не свідчать про наявність підстав для винесення рішення про коригування митної вартості.
При цьому суд додатково звертає увагу на те, що в адміністративних процедурах із митного контролю та митного оформлення орган доходів і зборів повинен обґрунтувати (довести) законність свого рішення. Відповідно, рішення органу доходів і зборів не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару, висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.
Наявними у справі доказами підтверджується, що заявлена позивачем митна вартість товару базувалась на документально підтверджених відомостях, що піддавалась обчисленню; до митного органу декларантом подано всі необхідні документи для підтвердження заявлених відомостей про його митну вартість за ціною договору, а тому відповідач неправомірно відмовив позивачу у визнанні задекларованої ним митної вартості товару за основним методом і визначив митну вартість за резервним методом.
З огляду на наведене суд приходить до переконання, що рішення про коригування митної вартості товарів від 02.09.2024 № UA401000/2024/000254/2 та № UA401000/2024/000255/2 не відповідають вимогам чинного законодавства, а тому є протиправними та підлягають скасуванню.
Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Перевіривши обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтримку правомірності своєї позиції та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Отже, сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір в розмірі 3646,95 грн, належить стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Що стосується процесуального питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, то суд при його вирішенні керується наступними мотивами.
Відповідно до положень статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:
1) на професійну правничу допомогу;
2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;
3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;
4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Статтею 134 КАС України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до статті 30 вказаного Закону, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Відповідно до частини 7 статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Аналіз наведених правових норм дає підстави вважати, що документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації сторін, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інші витрати, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.
На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача надано договір про надання правничої допомоги №19-ю від 27.11.2024 року.
Як видно з матеріалів справи, 27.11.2024 року між позивачем та АБ "Ковальчук Євген" укладено договір про правову допомогу. За умовами цього договору бюро зобов`язується, серед іншого, надавати клієнту правничу допомогу.
Згідно розрахунку на оплату від 27.11.2024 в такому деталізовано виконані роботи, зокрема ознайомлення, вивчення матеріалів стосовно рішення про коригування митної вартості від 02.09.2024 №UA401000/2024/000254/2 та №UA401000/2024/000255/2, аналіз законодавства та практики, подача позовної заяви. Вартість послуг становить 15 000 грн. Також надано Акт приймання виконаних робіт від 11.02.2025. В підтвердження понесення витрат надано платіжну інструкцію від 04.12.2024. 
Згідно висновків, викладених Верховним Судом у постанові від 09.04.2019 р. по справі № 826/2689/15, надання належних та допустимих доказів на підтвердження витрат, понесених у зв`язку з вчиненням окремих процесуальних дій поза судовим засіданням, а також часу, витраченого на підготовку позовної заяви та інших процесуальних документів, з урахуванням тривалості розгляду справи, є підставою для задоволення вимог про відшкодування витрат на правничу допомогу.
Окремо суд вказує, що у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 квітня 2023 року по справі № 760/10847/20-ц (http://surl.li/hrmqh) було сформульовано висновок, що у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.
Представник відповідача подав клопотання, в якому просив зменшити відшкодування витрат на правничу допомогу мотивуючи тим, що дана сума не співмірна із обсягом виконаної роботи.
Проаналізувавши розрахунок витрат на надання правової допомоги та враховуючи критерій обґрунтованості та доцільності понесених позивачем витрат, беручи до уваги заяву відповідача, суд вважає розмір витрат на оплату послуг адвоката у даній адміністративній справі співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт та значенням справи для сторони.
Відтак, суд доходить висновку, що слід відшкодувати витрати на правничу допомогу понесені позивачем в сумі 15 000 грн. 
Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Вінницької митниці про коригування митної вартості товарів № UA401000/2024/000254/2 від 02.09.2024.
Визнати протиправним та скасувати рішення Вінницької митниці про коригування митної вартості товарів № UA401000/2024/000255/2 від 02.09.2024.
Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ЮАЖ" судовий збір в сумі 3646,95 за рахунок бюджетних асигнувань Вінницької митниці.
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮАЖ" витрати на правничу допомогу в сумі 15000 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Вінницької митниці.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Інформація про учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮАЖ" (пров. М. Амосова, 30, м. Вінниця, 21037, код ЄДРПОУ 38890268)
Відповідач: Вінницька митниця (вул. Лебединського, 17, м. Вінниця, 21034, код ЄДРПОУ 43997544)

Суддя Віятик Наталія Володимирівна