Справа № 129/2896/25 
Провадження по справі № 2/129/410/2026

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"28" січня 2026 р. Гайсинський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді Швидкого О.В.,
розглянувши без учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження в м. Гайсині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, 
Установив:
15.08.2025 р. до суду заявлено позов, у якому позивачка просить стягувати з відповідача на її користь для утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн., на кожну дитину щомісячно,але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до їх повноліття; стягнути судові витрати.
Вимоги позову мотивувала тим, що вона перебуває з відповідачем ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі з 26.09.2018р. в якому у них народилися дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З лютого 2025року їх з відповідачем стосунки помітно зіпсувались і шлюбні відносини фактично припинилися. 15.04.2025р. відповідач виїхав за місцем своєї реєстрації - АДРЕСА_1 , до батьків та працює на двох роботах, надає послуги по перевезенню пасажирів (таксує) на транспортному засобі - Універсал Volkswagen Passat В7, д.н. НОМЕР_1 . Офіційно відповідач не оформляється з метою ухилення від мобілізації, рахується на стаціонарному навчанні (фактично не навчається) в Уманському національному університеті садівництва, тому офіційно не може працювати і отримувати офіційні доходи. Оскільки відповідач на утримання дітей, кошти надає не періодично та суму яку сам вважає за потрібне, шо обмежує її в можливості оптимального розподілу витрат, що несуться на утримання дітей, в зв`язку з цим звернулась до суду.
02.10.2025р. від представника відповідача ОСОБА_4 - адвоката Луценка О.І. надійшов відзив на позовну заяву. В якій він не заперечує те, що від шлюбу з позивачкою у нього є двоє дітей і він як батько на даний час утримує по мірі можливості своїх дітей і допомагає дружині. Але при цьому він категорично не згоден і заперечує проти зазначених в заяві відомостей, оскільки вони не відповідають дійсності і фактичним обставинам які склалися в його сім`ї. Відповідач є студентом денної форми навчання на місцях державного замовлення з вересня 2024 року, отримує стипендію в розмірі 1180,00 грн. на місяць (що підтверджується відповідними довідками, копії яких додаються), інших постійних, стабільних доходів, як безпідставно вказано у заяві позивачки, в тому числі неофіційних не має, лише тимчасові підробітки в вільний від навчання час. Із заявою позивачки не згоден і вважає її безпідставною, необґрунтованою та такою що не підтверджена жодними доказами. Також, він не погоджується з заявою позивачки про те, що не надає матеріальну допомогу і ухиляється від покладених на нього обов`язків відповідно до СК України. На даний час відповідач перебуває у шлюбі з дружиною - ОСОБА_1 , разом з дітьми були офіційно зареєстровані за його адресою: АДРЕСА_1 , з травня 2025 року позивачка без пояснень забрала спільних дітей, виїхала з будинку і проживає окремо в АДРЕСА_2 ; за весь цей час з моменту коли позивачка забрала спільних дітей, виїхала з будинку відповідач неодноразово відвідував дітей у м.Гайсині, проводили разом час, ходили по магазинах, купував за необхідності одяг дітям. Крім того, щомісяця перераховував на банківську картку дружини грошові кошти у розмірі 3000,00 грн., а також на руки дружині готівкою, останній раз в серпні 2025 року в розмірі 1500 грн. Звертає увагу на те, що позивачкою не надано жодних належних і допустимих доказів, які б підтверджували витрати на дітей в розмірі 10000грн., окрім цього не вказує позивачка і про свій рівень доходу, а лише зазначає що він не виконує свій батьківський обов`язок по утриманню неповнолітніх дітей, однак таке твердження є неправдивим. Позовні вимоги визнає частково, а саме просить стягувати з нього на утримання дітей у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та стягнути з позивачки на його користь понесені судові витрати.
17.10.2025р. від позивачки надійшло заперечення на відзив, в якому вона повідомляє, що вона з чоловіком не проживає разом з лютого місяця 2025 року, а не з травня місяця, як вказано Відповідачем у відзиві на позов. 18 квітня 2025 року він виїхав з міста Гайсин до м.Білгород- Дністровський, а потім до м.Одеси де він працював і працює. Відповідач являється студентом тільки для ухилення від мобілізації, про це свідчить початок здобуття освіти з вересня 2024 року. До подачі нею.позовної заяви про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей відповідач особисто не з`являвся на навчанні. Також заперечує надання їй фінансової допомоги в розмірі 1500грн чи будь якої іншої суми коштів на руки за весь період, що вони разом не проживаєють. Відповідач інших осіб на утриманні не має, він працездатний, отримує дохід, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому вважає, що він може сплачувати такий розмір аліментів ( 10000,00 грн), щоб забезпечити належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дітей. Просила вимоги позову задовільнити, стягнути з відповідача судові витрати понесені нею в зв`язку з розглядом справи.
11.11.2025р. від представника відповідача адвоката Луценка О.І. надійшло заперечення на відповідь на відзив позивача. Він вважає, що у відповіді на відзив позивачка не спростувала твердження та аргументи відповідача щодо заперечень по суті позовних вимог. Крім того, вважає за необхідне надати свої пояснення, міркування та аргументи щодо наведених відповідачем у відповіді на відзив заперечень та мотиви їх визнання або відхилення. Із заявами позивачки не згодні і вважають їх безпідставними, необґрунтованими, та такими що не підтверджені жодними доказами. Не погоджується, що він не надає матеріальну допомогу і ухиляється від покладених на нього батьківських обов`язків. Відповідач приділяє дітям увагу, з дітьми постійно гуляють, спілкуються, він купує дітям одяг, ходять в розважальні центри, кафе, парк, батути, лабіринти, за все це розраховується відповідач. Позовні вимоги визнає частково, а саме просить стягувати з нього на утримання дітей у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та стягнути з позивачки на його користь понесені судові витрати.
Позивачка в судове засідання не з`явилася, письмово позовні вимоги підтримала, справу просив розглянути без неї.
Представник відповідача адвокат Луценко О.І. в судове засідання не з`явився, письмово просив справу розглядати у його відсутність, заперечення проти позовних вимог, зазначені у відзиві, підтримав повністю.
З урахуванням письмової позиції учасників справи, досліджених доказів та вимог закону суд визнає за необхідне позов задовольнити частково з таких мотивів та підстав.
Доведено, що ОСОБА_2 є рідним батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак не виконує добровільно свого законного обов`язку по утриманню своїх неповнолітніх дітей, відповідач ОСОБА_2 є працездатним, який офіційно не працює, а тому може і зобов`язаний щомісячно сплачувати позивачу ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі по 3000 грн. на кожну дитину щомісячно,але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 15.08.2025 р. і до їх повноліття, розмір яких суд визначив з урахуванням інтересів неповнолітніх дітей та меж заявлених позивачем позовних вимог, а також визначених ст.182 СК України обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів.
Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ч.1 ст.182 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ч.2, ч.3 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини, схваленою резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21.12.1995 року, яку ратифіковано Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91, -
1. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
2. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Найкращі інтереси дитини — це принцип зі сфери захисту прав дитини, що стосується прийняття рішень. В статті третій Конвенції ООН про права дитини говориться: «В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини». В оцінці найкращих інтересів дитини необхідно дотримуватись балансу «всіх елементів, необхідних для прийняття рішення в конкретній ситуації для конкретної дитини або групи дітей».
Відповідно до постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Оскільки відповідач ОСОБА_2 є рідним батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак не виконує добровільно свого законного обов`язку по утриманню своїх неповнолітніх дітей, відповідач ОСОБА_2 є працездатним, який офіційно не працює, а тому може і зобов`язаний щомісячно сплачувати позивачу ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі по 3000 грн. на кожну дитину щомісячно,але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 15.08.2025 р. і до їх повноліття, - в примусовому порядку; при цьому суд зауважує, що такий розмір стягуваних аліментів не суперечить чинному законодавству, інтересам позивача, відповідача та неповнолітніх дітей, а також такий розмір стягуваних аліментів визначений із дотриманням принципу найкращих інтересів дітей, аліменти визначено в такому розмірі, щоб вони були достатніми для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів.
Підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримання дітей, передбачених законом, судом не встановлено. Домовленості між батьками щодо способу утримання дитини та порядку сплати аліментів в позасудовому порядку не досягнуто. Аналізуючи вказані вище норми права та встановлені в судовому засіданні фактичні обставини справи, а саме вік дитини, на утримання якого стягуються аліменти, суд вважає, що позивач самостійно не може забезпечити необхідне утримання дитини, її фізичний, інтелектуальний, моральний, культурний, духовний і соціальний розвиток.
Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, при визначенні розміру аліментів, суд враховує те, що діти проживають із позивачем, відповідачем не надані документи які б свідчили про його непрацездатність та неможливість отримувати доходи, тому суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 3000 грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду i до досягнення дітьми повноліття. 
Висновки суду підтверджуються такими доказами:
-копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 26.09.2018р., відповідно до якого 26.09.2018р. одружились ОСОБА_2 та ОСОБА_6 (а.с.5);
-копією довідки про реєстрацію місця проживання №6970 від 21.11.2018р., відповідно до якої ОСОБА_1 зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 (а.с.6);
-копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 04.08.2021р., відповідно до якого ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_4 , батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.7);
-копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 06.11.2019р., відповідно до якого ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася ОСОБА_3 , батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.8);
-копією витягу з реєстру територіальної громади від 26.05.2025р., відповідно до якої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою АДРЕСА_2 (а.с.9);
-копією витягу з реєстру територіальної громади від 26.05.2025р. відповідно до якої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою АДРЕСА_2 (а.с.10);
-квитанцією №47 від 12.08.2025р. про надання правничої допомоги на суму 3000грн. (а.с.11);
-договором від 12.08.2025р. про надання правничої допомоги ОСОБА_1 (а.с.12);
-копією довідки про реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 відповідно до якої він зареєстрований в АДРЕСА_1 (а.с.22);
-копією ордеру про надання правничої допомоги ОСОБА_2 (а.с.23);
-копією квитанції від 01.10.2025 про надання правничої допомоги ОСОБА_2 в розмірі 3000грн. та актом приймання наданих послуг від 29.09.2025 (а.с.25-26);
-копією довідки про здобувача за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти ОСОБА_2 , відповідно до якої він навчається в Уманському національному університеті, рівень освіти бакалавр, форма здобуття освіти денна, дата початку здобуття освіти 02.09.2024р. по 30.06.2028р. (а.с.27);
-копією довідки про доходи від 25.09.2025р. видана ОСОБА_2 про те, що він навчається у УНУ на 2 курсі, 21-б групі, факультету плодоовочівництва, екології та захисту рослин та отримує стипендію за останні 8 місяців всього у розмірі 9440,00грн. (а.с.28);
-копіями квитанцій від 24.06.2025р, 24.05.2025р., 23.07.2025р. про перерахування аліментів ОСОБА_1 в сумі всього 9000грн. (а.с.29).
На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню пропорційно до задоволених вимог судові витрати на правничу допомогу в сумі 1800,00 грн., а також з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору 1211грн. 20 коп.
Керуючись ст.10, 11, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, ст.180, 181 п.3, 182, 184 СК України суд, 
Вирішив:
Позов задовільнити частково.
Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , жительки АДРЕСА_2 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі по 3000 грн., на кожну дитину щомісячно,але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.08.2025 року - дня звернення позивачки до суду і до повноліття дітей.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави 1211 грн. 20 коп. судового збору.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти витрачені на правничу допомогу в розмірі 1800,00 грн.
Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів до Вінницького апеляційного суду, рішення суду набирає чинності після закінчення цього строку, проте в частині стягнення аліментів за один місяць допускається до негайного виконання.

Суддя: