Єдиний унікальний номер 599/1501/25
Номер провадження 2/599/682/2025

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"22" листопада 2025 р. Зборівський районний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Чорної В. Г., за участю секретаря судового засідання Грицай О.П., розглянувши вм.Зборів цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Західна агровиробнича компанія" до ОСОБА_1 , Приватного агропромислового підприємства "Агропродсервіс" про визнання відсутнім права оренди та визнання укладеною додаткової угоди, 
ВСТАНОВИВ:
стислий виклад позицій сторін у справі.
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Західна агровиробнича компанія" (далі ТОВ "Західна агровиробнича компанія") звернувся в суд до відповідача ОСОБА_1 , Приватного агропромислового підприємства "Агропродсервіс" із вимогами про визнання укладеною додаткову угоду № б/н від 01 квітня 2025 року до договору оренди землі б/н від 13 червня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія», код ЄДРПОУ 41099127, юридична адреса: провулок Центральний 1 у м. Дубно Рівненської області) та ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ; визнання відсутнім у відповідача Приватного агропромислового підприємства «Агропродсервіс», код ЄДРПОУ 30356854, юридична адреса: село Настасів Тернопільського району Тернопільської області, права оренди земельної ділянки площею 2.7265 га, кадастровий номер 6122655300:01:001:0170, розташованої на території Залозецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області номер запису про інше речове право: 61390177 та скасування запису щодо його державної реєстрації. 
На обґрунтування вимог позивач зазначає, що 13 червня 2018 року уклав на 7-м років з ОСОБА_1 договір оренди землі, на підставі якого набув право оренди земельної ділянки площею 2.7265 га, кадастровий номер 6122655300:01:001:0170, яка розташована на території Залозецької селищної ради Тернопільської обл., Зборівський р-н. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право оренди вказаної земельної ділянки проведено державну реєстрацію іншого речового права (оренди) ТОВ "Західна агровиробнича компанія": номер запису 27162643 від 18.07.2018. 
Згідно з вказаного вище Договором, він укладений строком до 13 червня 2025 року, а після закінчення цього строку орендар має переважне право поновлення його на новий строк, у цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 2-ва місяці до закінчення строку дії цього договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.
Маючи намір реалізувати переважне право на поновлення договору оренди землі, 03 квітня 3025 року (вих.№ 2328) ТОВ "Західна агровиробнича компанія" надіслала ОСОБА_1 , як орендодавцеві, Лист-повідомлення про намір продовжити дію Договору оренди землі, який ОСОБА_1 отримала (згідно Трекінгу Укрпошта) 16 квітня 2025 року. 
Таким чином, до закінчення строку дії договору оренди Позивач, як добросовісний орендар, маючи законні сподівання на продовження дії договору оренди землі на новий строк, у встановленому порядку звернувся до орендодавця з метою реалізації переважного права на поновлення договору, яке йому гарантоване умовами договору та положеннями вказаної норми права та запропонував підписати додаткову угоду, що підтверджується квитанцією установи поштового зв`язку про прийняття поштового відправлення та повідомленням про вручення поштового відправлення. 
Відповідач зобов`язаний був протягом місяця розглянути на предмет відповідності вимогам закону, узгодити, за необхідності, істотні умови договору, а за відсутності заперечень прийняти рішення про поновлення договору оренди землі, укласти з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. 
Проте, будь-якої відповіді на вищевказаний лист Відповідач не надала, тобто не скористалася правами, передбаченими ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», а саме у місячний строк з моменту отримання листа-повідомлення не заперечила проти продовження Договору на новий строк. При цьому Позивач (орендар) належно виконував свої обов`язки за договором оренди, в установлений договором та законом строк повідомив орендодавця про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди на новий строк та надав проект додаткової угоди. Зазначена земельна ділянка перебувала в оренді Позивача і не вибувала з його користування протягом строку дії договору оренди землі. Позивач продовжує користуватися земельною ділянкою, а Відповідач, у відповідь на отриманий проект додаткової угоди, не надіслав повідомлення про заперечення на пропоновані умови або зустрічну пропозицію, що вказує на існування правових підстав для визнання додаткової угоди укладеною. 
Отже, Позивач вважає поновленим зазначений вище Договір оренди землі на підставі статті 33 Закону України «Про оренду землі», а тому наявні підстави для визнання укладеною Додаткової угоди про поновлення строку його дії в судовому порядку. 
Разом з тим, Відповідно до Відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 17.09.2025, про право оренди вказаної земельної ділянки проведено державну реєстрацію іншого речового права оренди (номер запису 61390177 від 29.08.2025). Таким чином, Позивач дізнався про те, що Орендодавцем укладено інший договір оренди земельної ділянки з ПАП "Агропродсервіс". 
Факт порушення орендодавцем місячного терміну для направлення орендареві листа-повідомлення про прийняте ним рішення у відповідь на вчасно надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди дає орендареві підстави розраховувати на можливість поновлення договору оренди землі в силу закону, а саме частини шостої статті 33 Закону України «Про оренду землі». У такому випадку відсутність листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі можна кваліфікувати як «мовчазну згоду» орендодавця на поновлення договору та той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. 
Велика Палата Верховного Суду зауважує, що незалежно від того, чи бажають сторони змінити умови оренди на майбутнє, покладення на орендаря обов`язку з надсилання листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі з проектом відповідної додаткової угоди до спливу строку цього договору є вигідним для обох сторін і не є надмірно обтяжливим для будь-кого із них. Якщо орендар розраховував на відсутність потенційних орендарів (про яких орендодавець не зобов`язаний повідомляти) та завчасно не надіслав орендодавцеві лист-повідомлення про поновлення договору оренди землі, а просто продовжив користуватися земельною ділянкою після спливу строку цього договору, він втрачав право оренди та ризикував отримати відмову орендодавця в укладенні нового договору оренди землі. Порушення орендодавцем місячного терміну для направлення орендареві листа- повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі (за наявності таких заперечень) у відповідь на вчасно відправлений орендарем лист-повідомлення про поновлення цього договору з проектом відповідної додаткової угоди дає орендареві, який добросовісно продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, підстави розраховувати на поновлення такого договору в силу частини шостої статті 33 Закону України «Про оренду землі». Інакше кажучи, у такому разі відсутність листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі можна кваліфікувати як його мовчазну згоду на поновлення цього договору на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені у ньому раніше. Але таке поновлення обов`язково оформляється шляхом підписання сторонами додаткової угоди, а у разі якщо орендодавець цього не робить, - у судовому порядку за вимогою про визнання укладеною додаткової угоди та з фіксацією її повного тексту у резолютивній частині рішення суду (постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 р. у справах № 313/350/16-ц і № 159/5756/18).
Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 р. у справі № 594/376/17-ц (провадження № 14- 65цс18), від 21 листопада 2018 р. у справі № 530/212/17 (провадження № 14-330цс18), згідно з яким для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов`язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди. Абзац 3 ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлює, що у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію зміни, припинення речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації змін чи набуття таких речових прав, обтяжень речових прав, що здійснюється державним реєстратором або, у випадку скасування рішення Міністерства юстиції України, прийнятого відповідно до пункту 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, посадовою особою Міністерства юстиції України. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними. Відповідно до ст. 27 Закону №161-ХІV орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Позивач вважає, неправомірними дії Відповідачів щодо укладення договору оренди на земельну ділянку, яка знаходилась в оренді у Позивача, що грубо порушує норми ст. 33 ЗУ «Про оренду землі», а заявлені Позивачем у позові вимоги відповідають встановленим ч. 2 ст. 16, ст. 651 Цивільного кодексу України та ст. 33 «Про оренду землі» способом захисту порушених прав Позивача і є ефективним способом їх захисту у спірних правовідносинах тому просить позовні вимоги задоволити та стягнути на його користь понесені судові витрати. 
Заяви та клопотання сторін та процесуальні рішення, постановлені по справі.
Ухвалою судді від 19 вересня 2025 року залишено позовну заяву без руху надано позивачу строк для сплати судового збору /а.с.28/.
30 вересня 2025 року поступила заява позивача про усунення недоліків із квитанцією про оплату судового збору /а.с. 31/.
Ухвалою судді Зборівського районного суду Тернопільської області від 30 вересня 2025 відкрито провадження у даній цивільній справі. Розгляд справи постановлено проводити за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого судового засідання 21 жовтня 2025 року. Роз`яснено сторонам їх процесуальні права щодо подачі відзиву та доказів у справі /а.с.32/.
13 жовтня 2025 року в суд поступила заява про вступ в справу як представника від відповідача ОСОБА_1 /а.с. 34/.
14 жовтня 2025 року подано представником відповідача ОСОБА_1 - Сушко Анатолієм Сергійовичем відзив на позовну заяву. /а.с. 40-64/.
14 жовтня 2025 року подано представником позивача ПАП «Агропродсервіс» відзив на позовну заяву /а.с. 65-87/.
21 жовтня 2025 року поступило клопотання від представника позивача про участь у судовому засідання в режимі відео конференції та відкладення справи /а.с.88-89/. Ухвалою від 21 жовтня 2025 року клопотання задоволено /а.с.92/
25 листопада 2025 року представник позивача подав додаткові пояснення у справі /а.с.110-113/ 
Ухвалою суду від 25 листопада 2025 закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті 11 грудня 2025 року /а.с.117/.
11 грудня 2025 року поступило клопотання від представника позивача про відкладення розгляду справи у зв`язку із неможливістю явки представника позивача для участі у судовому засіданні через необхідність представництва у справі №559/4305/25 в Дубенському міськрайонному суді Рівненської області з метою належного представництва у справі №599/1501/25 /а.с. 120/.
В суд з`явився представник відповідачів адвокат Сушко А.С. та подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, заперечує проти задоволення позовних вимог, просив відмовити у їх задоволенні /а.с.126/.
22 грудня 2025 року від представника позивача поступило клопотання про розгляд справи без участі та присутності позивача /а.с. 127/.
Узагальнення доводів сторін та інші процесуальні дії у справі.
Представник відповідачів надав відзиви на позов, згідно яких відповідачі позовні вимоги не визнають, вважають позовні вимоги необґрунтованими та просили у їх задоволенні відмовити. У відзивах зазначено, що згідно Державного акту на право на земельну ділянку серії ЯА №488370 від 29.09.2005 р. відповідач ОСОБА_1 є власником земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 2,73 га кадастровий номер 6122655300:01:001:0170 (далі - земельна ділянка). 13 червня 2018 року між ОСОБА_1 та ТОВ "Західна агровиробнича компанія" укладено договір оренди землі (далі - договір). Пунктом 3.1. договору визначено, що він укладено строком на 7 (сім) років, сплив якого починається з моменту державної реєстрації права оренди в порядку, передбаченого законодавством, але в будь-якому випадку сторони дійшли згоди, що даний договір та право оренди за даним договором є чинним до моменту закінчення збирання врожаю орендарем. Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами. Право оренди за цим договором виникає з моменту його державної реєстрації (п. 14.1. договору). На підставі вказаного договору, 18 липня 2018 року держаним реєстратором відділу державної реєстрації речових прав Теребовлянської районної державної адміністрації Кобилянською Н.В. проведено реєстрацію права оренди земельної ділянки, номер запису про інше речове право 27162643, що підтверджено Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 23.07.2018. 
З вказаного Витягу вбачається строк дії зареєстрованого права оренди земельної ділянки - 7 років. З врахуванням вимог ЦК України та сталої судової практики Верховного Суду щодо обчислення строків початку дії договору та строків закінчення договорів оренди, право оренди земельної ділянки зареєстровано за позивачем до 13 червня 2025 р. Пунктом 3.2. договору передбачено, що після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 календарних днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Згідно п. 6.2. договору, у питаннях поновлення договору оренди землі сторони керуються положеннями ст. 33 Закону України «Про оренду землі». 
Позивачем 10 квітня 2025 року надіслано відповідачу лист-повідомлення вих. № 2328 від 03.04.2025 р. про намір продовжити дію договору оренди №б/н від 13.06.2018. До листа додано два оригінальних примірника додаткової угоди про продовження строку дії договору, підписані зі сторони орендаря. Проте, будь-якої відповіді на вищевказаний лист відповідач не надав, тобто не скористався правами, передбаченими ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі». Дана обставина не відповідає дійсності та суперечить обставинами справи, виходячи із наступного. Право оренди земельної ділянки зареєстровано за позивачем до 13 червня 2025 року і фактично 14 червня 2025 року таке право оренди припинено. У своїх незліченних телефонних розмовах, орендодавець неодноразово заявляла про своє категоричне небажання продовжувати будь-які договірні відносини в тому числі щодо поновлення договору оренди землі. Окрім того, орендодавцем надіслано на адресу орендаря простою поштовою кореспонденцією 2 листи від 22.04.2025 та 15.05.2025 про відмову від поновлення договору оренди землі. Однак, розуміючи про необхідність наявності документального підтвердження про відправлення даних листів, відповідачем повторно 08 серпня 2025 року надіслано вказані 2 листи від 22.04.2025 р. (трек - номер відправлення 4601900068890) та від 15.05.2025 р. (трек - номер відправлення 4601900068903) про відмову від поновлення договору оренди землі. Тому твердження позивача про відсутність відповіді на лист вих. № 2328 від 03.04.2025 р. про намір продовжити дію договору оренди №б/н від 13.06.2018 р. не відповідає дійсності. Оскільки 2 листи від 22.04.2025 р. (трек - номер відправлення 4601900068890) та від 15.05.2025 р. (трек - номер відправлення 4601900068903) про відмову від поновлення договору оренди землі отримані представником позивача 12.08.2025. 
У своїй позовній заяві, позивач посилається на постанову Великої Палати Верховного Суду від 31.08.2021 р. у справі № 903/1030/19 (провадження № 12-4гс21). Однак, зазначені в позовній заяві положення вказаної постанови є частковими та вирваними із контексту. У пункті 38.2 постанови від 31 серпня 2021 року у справі № 903/1030/19(провадження № 12-4гс21) Велика Палата Верховного Суду, посилаючись на свої попередні висновки, викладені у постановах від 22 вересня 2020 року у справах № 131/350/16-ц (провадження № 14-97цс20) та № 159/5756/18 (провадження № 14- 99цс20), наголосила, що лише у разі відсутності листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні Договору оренди землі можна кваліфікувати як його мовчазну згоду на поновлення цього договору на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені у ньому раніше. Але таке поновлення обов`язково оформляється шляхом підписання сторонами Додаткової угоди, а вразі якщо орендодавець цього не робить, - у судовому порядку за вимогою про визнання укладеною Додаткової угоди та з фіксацією її повного тексту в резолютивній частині рішення суду. Тому використання принципу «мовчазної згоди» орендодавця на поновлення договору оренди землі із позивачем не може бути жодним чином застосована через наявність у відповідача категоричної незгоди та наявність письмових повідомлень про це. Враховуючи вимоги законодавства щодо принципу свободи укладення договору, 14 червня 2025 року між ОСОБА_1 (Орендодавець) та ПАП «Агропродсервіс» досягнуто згоди щодо усіх істотних умов договору, в результаті чого між сторонами укладено договір оренди земельної ділянки, одна із яких із кадастровим номером 6122655300:01:001:0170. Згідно п. 7 вказаного договору, договір укладено на 10 років до 14.06.2035 р. Даний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його державній реєстрації (п. 44 даного договору). 29.08.2025 р. проведено реєстрацію права оренди земельної ділянки кадастровий номер 6122655300:01:001:0170, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав від 08.09.2025 р. (номер запису про інше речове право 61390177). Усі дії відповідача - орендодавця щодо відмови від поновлення договору оренди землі із позивачем, так само як і реєстраційні дії щодо реєстрації припинення права оренди земельної ділянки за позивачем та реєстраційні дії щодо реєстрації права оренди земельної ділянки за відповідачем 2 в повній мірі відповідають вимогам укладених договорів та законодавства України. Тому зі сторони відповідача - ОСОБА_1 відсутні будь-які порушення прав позивача на переважне право на поновлення договору оренди землі та відсутній факт незаконного заволодіння майна права оренди відповідачем - ПАП «Агропродсервіс». Тому, позивачем обрано неналежні способи захисту права - через відсутність їх порушень зі сторони відповідача, та діючи в рамках вимог визначених договором та законодавством. Крім цього, направлення орендарем пропозиції про продовження відносин оренди не є безумовною підставою для їх поновлення між сторонами у разі відсутності волевиявлення орендодавця на продовження договору оренди. У задоволенні позовних вимог відповідачі просили відмовити в повному обсязі.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.
Фактичні обставини справи, встановлені судом, та відповідні їм правовідносини.
Дослідивши матеріали справи суд встановив відповідач ОСОБА_1 , згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 4443993248 від 17.09.2025року /а.с.22/, є власником земельної ділянки, площею 2.7265га, кадастровий номер 6122655300:01:001:1170, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Залозецької сільської ради Зборівського району Тернопільської області. 
13.06.2018 Позивач уклав на 7-м років з  ОСОБА_1 Договір оренди землі, на підставі якого набуло право оренди земельної ділянки площею 2.7265 га, кадастровий номер 6122655300:01:001:0170, яка розташована на території Залозецької селищної ради Зборівського району Тернопільської обл.
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право оренди вказаної земельної ділянки проведено державну реєстрацію іншого речового права (оренди) ТОВ "Західна агровиробнича компанія": номер запису 27162643 від 18.07.2018). Згідно з вказаного вище Договором, він укладений строком до 13.06.2025.
03.04.2025 (вих.№ 2328) ТОВ "Західна агровиробнича компанія" надіслало ОСОБА_1 , як орендодавцеві, лист-повідомлення про намір продовжити дію Договору оренди землі, який відповідач отримала (згідно трекінгу Укрпошта) 16.04.2025.
Право оренди земельної ділянки зареєстровано за позивачем до 13 червня 2025 р. і фактично 14 червня 2025 року таке право оренди припинено.
Орендодавцем надіслано на адресу орендаря простою поштовою кореспонденцією 2 листи від 22.04.2025 р. та 15.05.2025 р. про відмову від поновлення договору оренди землі.
Однак, розуміючи про необхідність наявності документального підтвердження про відправлення даних листів, відповідачем повторно 08 серпня 2025 р. надіслано вказані 2 листи від 22.04.2025 р. (трек - номер відправлення 4601900068890) та від 15 травня 2025 року (трек - номер відправлення 4601900068903) про відмову від поновлення договору оренди землі. Тому твердження позивача про відсутність відповіді на лист вих. № 2328 від 03.04.2025 р. про намір продовжити дію договору оренди №б/н від 13 червня 2025 року не відповідає дійсності. Оскільки 2 листи від 22.04.2025 р. (трек - номер відправлення 4601900068890) та від 15.05.2025 р. (трек - номер відправлення 4601900068903) про відмову від поновлення договору оренди землі отримані представником позивача 12.08.2025 р.
Як вбачається із Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 23.07.2018 р., право оренди земельної ділянки зареєстровано за позивачем до 13 червня 2025 р. З врахуванням категоричної незгоди відповідача на поновлення договору оренди землі із позивачем, 29 серпня 2025 року, тобто вже після спливу місячного терміну права оренди землі, зареєстровано припинення права оренди земельної ділянки, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав від 08.09.2025 р. (номер запису про інше речове право 27162643).
Враховуючи вимоги законодавства щодо принципу свободи укладення договору, 14 червня 2025 року між ОСОБА_1 (Орендодавець) та ПАП «Агропродсервіс» було досягнуто згоди щодо усіх істотних умов договору, в результаті чого між сторонами було укладено договір оренди земельної ділянки, одна із яких із кадастровим номером 6122655300:01:001:0170.
Згідно и. 7 вказаного договору, договір укладено на 10 років до 14.06.2035 р. Даний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його державній реєстрації (п. 44 даного договору).
р. проведено реєстрацію права оренди земельної ділянки кадастровий номер 6122655300:01:001:0170, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав від 08.09.2025 р. (номер запису про інше речове право 61390177).
Відповідно до Відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 17.09.2025, про право оренди вказаної земельної ділянки проведено державну реєстрацію іншого речового права оренди (номер запису 61390177 від 29.08.2025). 
Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.
Оцінивши надані докази суд визначає наступне: кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.15, ч.1 ст.16 ЦК України).
Згідно ст. 90 Земельного кодексу України власники земельних ділянок мають право передавати їх в оренду. Відповідно до ст. 93 Земельного кодексу України орендодавцем земельних ділянок є їх власники або уповноважені ними особи.
Частиною 2 статті 792 Цивільного кодексу України визначено, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.
В силу ч.1 ст.2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
За змістом ст.124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки із орендарем.
Згідно ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Згідно положень Закону України «Про оренду землі» договір оренди укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.
Згідно ст.16 Закону України «Про оренду землі» укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку.
Відповідно до ч. 1 cт. 407 ЦК України право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб.
Отже, користуватися земельною ділянкою приватної власності можливо на праві оренди, підставою для якої є договір, відповідно до якого сплачується орендна плата.
Згідно ч.1ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч.1ст.638 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до законодавчого визначення правочином є перш за все вольова дія суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки. Здійснення правочину законодавством може пов`язуватися з проведенням певних підготовчих дій учасниками правочину (виготовленням документації, оцінкою майна, інвентаризацією), однак сутністю правочину є його спрямованість, наявність вольової дії, що полягає в згоді сторін взяти на себе певні обов`язки (на відміну, наприклад, від юридичних вчинків, правові наслідки яких наступають у силу закону незалежно від волі їх суб`єктів).
У двосторонньому правочині волевиявлення повинно бути взаємним, двостороннім і спрямованим на досягнення певної мети; породжуючи правовий наслідок, правочин - це завжди дії незалежних та рівноправних суб`єктів цивільного права.
В силу вимог ч.ч.1-3 та ч.ч. 5-6ст.203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. 
Як визначено вст.13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Статтею 18 Закону України "Про оренду землі" визначено, що договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.
Згідно з ч.1 ст.19 Закону України «Про оренду землі» строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін.
Відповідно до вимог ч.5 ст.116 ЗК України передбачено правило неможливості передачі в користування земельної ділянки без припинення права попереднього користування, в тому числі і орендаря.
За змістом ч.2 ст.792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму регулюються актами земельного законодавства Земельним кодексом України, Законом України "Про оренду землі".
Правові підстави переважного права орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк визначені статтею 33 Закону України "Про оренду землі".
Так, відповідно до приписів ч.1-5 статті 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.
Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. Під час укладення договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється (частина четверта статті).
Орендодавець у місячний строк розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом договору оренди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і в разі відсутності заперечень укладає договір оренди. У разі оренди земель державної та комунальної власності укладення договору здійснюється на підставі рішення органу, уповноваженого здійснювати передання земельних ділянок у власність або користування згідно із статтею 122 Земельного кодексу України. За наявності заперечень орендодавця щодо укладення договору оренди землі на новий строк орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (частина п`ята статті).
Ці положення узгоджуються із загальною нормою ч.1 ст.777 ЦК України.
Як неодноразово зазначала Велика Палата Верховного Суду, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ст.33 Закону України "Про оренду землі", необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує його обов`язки за цим договором; він повідомив орендодавця в установлені законом строки про намір поновити договірні відносини на новий строк; до листа-повідомлення додав проєкт додаткової угоди про поновлення договору оренди землі; продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець упродовж місяця після закінчення строку договору оренди землі письмово не повідомив орендаря про заперечення у поновленні цього договору (постанови від 10 квітня 2018 року у справі № 594/376/17-ц, від 22 вересня 2020 року у справах № 313/350/16-ц і № 159/5756/18).
Без укладення додаткової угоди до договору оренди землі завершення процедури поновлення такого договору було неможливим. Така угода має ознаки не тільки зобов`язального, але й речового договору, оскільки засвідчує волю сторін на передання земельної ділянки у тимчасове володіння орендареві на новий строк. Тому зазначена додаткова угода згідно з пунктом 1 частини першої статті 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" є підставою для державної реєстрації права оренди на новий строк. Саме з цією реєстрацією закон пов`язує виникнення права оренди (стаття 125 ЗК України). Тому не можна вважати, що поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ст.33 Закону України "Про оренду землі", є "автоматичною" пролонгацією орендних правовідносин.
При цьому реалізація переважного права на поновлення договору оренди, передбаченого частиною першою статті 33 Закону України "Про оренду землі", можлива за умови як дотримання встановленої цією нормою (частини друга-п`ята статті 33 Закону України "Про оренду землі") процедури, так і наявності волевиявлення сторін.
Аналогічна за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23 січня 2019 року в справі № 902/619/17, від 27 червня 2019 року в справі № 923/925/18.
Отже, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що переважне право орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 3 ЦПК України, буде порушене в разі укладення договору оренди з новим орендарем при дотриманні процедури повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право, продовження користування земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди і відсутності протягом місяця після закінчення строку дії договору оренди заперечень орендодавця щодо поновлення договору.
Висновки суду за результатами розгляду позовних вимог.
Судом встановлено, що до закінчення строку дії договору оренди, ТОВ "Західна агровиробнича компанія" листом-повідомленнямза вих. № 2338 від 03 квітня 2025 року повідомило відповідача ОСОБА_1 про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк.
У відповідь на запропоновані умови на адресу товариства був направлений лист-повідомлення від орендодавця ОСОБА_1 від 22 квітня 2025 року, в якому вона висловила відсутність наміру надалі продовжувати строк дії орендних відносин з ТОВ "Західна агровиробнича компанія" щодо належної йому на праві власності земельної ділянки площею 2,7265га кадастровий номер 6122655300:01:001:0170. Вказаний лист ТОВ "Західна агровиробнича компанія" отримало 12 серпня 2025 року.
Зазначене підтверджує безпідставність тверджень позивача щодо порушення його прав, оскільки відповідача ОСОБА_1 у відповідь на пропозицію щодо укладення додаткової угоди до договору оренди землі повідомив позивача про небажання поновлювати, продовжувати, переукладати, укладати в новій редакції договір оренди землі або в будь-який інший спосіб надавати йому право користування належною йому земельною ділянкою.
В даному випадку волевиявлення відповідача ОСОБА_1 на поновлення договору оренди землі відсутнє, що згідно з положеннями ч.5 ст.33 Закону України "Про оренду землі" виключає можливість визнання поновленим попереднього договору в обраний позивачем спосіб.
До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 21.01.2020 у справі №379/1354/18, від 25.03.2020 у справі 379/1439/18, від 15.02.2023 у справі №399/295/11, від 15.05.2023 у справі №693/137/22.
Також Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що переважне право орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк не може домінувати над виключним правом орендодавця, як власника земельної ділянки, щодо користування та розпорядження нею на власний розсуд після закінчення строку дії договору оренди землі.
Такий висновок викладений у постановах Верховного суду від 28.05.2024 у справі №604/648/23, від 12.04.2024 у справі №131/970/23.
Крім того, направлення орендарем пропозиції про продовження відносин оренди не є безумовною підставою для їх поновлення між сторонами у разі відсутності волевиявлення орендодавця на продовження договору оренди.
Подібний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 31 січня 2025 року в справі № 604/646/23 (провадження № 61-1814св24).
Відповідно до статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
За приписами статті 31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.
Згідно зі статтями 317, 319 ЦК України саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею.
В ході судового розгляду не встановлено наявність у позивача суб`єктивного матеріального права та охоронюваного законом інтересу на захист якого подано позов, зокрема, щодо порушення переважного права ТОВ "Західна агровиробнича компанія", оскільки відповідач ОСОБА_1 у встановленому законом порядку вказав на відсутність наміру продовжувати договірні відносини з оренди землі з позивачем, що беззаперечно свідчить про відсутність його волевиявлення на поновлення договору оренди землі чи укладення на новий строк з позивачем.
Встановивши відсутність волевиявлення ОСОБА_1 на продовження договору оренди землі, у зв`язку з його бажанням як власника землі самостійно на власний розсуд розпоряджатися земельною ділянкою, суд, врахувавши положення ст.33 Закону України "Про оренду землі", дійшов до висновку про те, що переважне право ТОВ "Західна агровиробнича компанія" на укладення з відповідачем ОСОБА_1 договору оренди землі на новий строк є припиненим і не підлягає захисту, а тому позовні вимоги є безпідставними і у їх задоволенні слід відмовити.
Щодо судових витрат.
Відповідно до статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови у задоволені позову - на позивача. 
Керуючись ст.4, 5, 12, 13, 81, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
відмовити у задоволенні позовних вимог про визнання укладеною додаткову угоду № б/н від 01 квітня 2025 року до договору оренди землі б/н від 13 червня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія», код ЄДРПОУ 41099127, юридична адреса: провулок Центральний 1 у м. Дубно Рівненської області) та ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ; визнання відсутнім у відповідача Приватного агропромислового підприємства «Агропродсервіс», код ЄДРПОУ 30356854, юридична адреса: село Настасів Тернопільського району Тернопільської області, права оренди земельної ділянки площею 2.7265 га, кадастровий номер 6122655300:01:001:0170, розташованої на території Залозецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області номер запису про інше речове право: 61390177 та скасування запису щодо його державної реєстрації.
Рішення суду може бути оскаржене в загальному порядку до Тернопільського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду-якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду. Повний текст рішення складено 02 січня 2025 року.

Суддя Зборівського 
районного суду В.Г. Чорна