ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2026 р. м. Чернівці Справа № 600/4841/25-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:
головуючого – судді Сіжук О.В.,
за участі: секретаря судового засідання – Мелещук К.О.,
представника позивача – Боднара П.В.,
представника відповідача – Зайцевої Л.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Чернівецькій області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Чернівецькій області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги від 21.08.2025 №0003242-1309-2413 про стягнення податкового боргу у сумі 7525665,15 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що на підставі акту №167/24-13-13-04-18/3248116527 від 22.08.2019 про результати документальної планової перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, дотримання норм законодавства щодо ввезення, виробництва чи реалізації підакцизних товарів за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, відповідачем винесено оскаржувану податкову вимогу. Посилаючись на незаконність висновків відповідача, викладених у акті перевірки, вважає, що оскаржувана податкова вимога є протиправною та підлягає скасуванню з огляду на те, що до податкової вимоги включено податкові зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 7525665,15 грн, з яких: 4542127,53 грн – податкове зобов`язання, 1142180,75 грн – штрафні (фінансові) санкції (штрафи) та 1841356,87 грн – пеня.
Ухвалою судді Чернівецького окружного адміністративного суду від 14.10.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 10.11.2025 об 11:00 год. 
Не погоджуючись із позовними вимогами, відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому серед іншого, викладено історію виникнення боргу у позивача. Зокрема, відповідач зазначив, що Головним управлінням ДФС у Чернівецькій області проведено документальну перевірку ОСОБА_1 , за результатами якої складено акт перевірки, на підставі якого винесено податкове повідомлення рішення від 19.09.2019 №0012771304 про збільшення податкового зобов`язання з податку на додану вартість у сумі 5710903,75 грн та 31.03.2020 сформовано податкову вимогу №1405-54 на суму 7617041,81 грн. Вказані рішення оскаржувались позивачем до суду та рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 15.08.2022 у справі №600/3759/21-а визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення рішення від 19.09.2019 №0012771304. Додатковим рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 30.08.2022 визнано протиправною та скасовано податкову вимогу №1405-54 від 31.03.2020 в частині податкових зобов`язань з податку на додану вартість на загальну суму 7513354,59 грн. Вказує на те, що постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 14.12.2022 рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 15.08.2022 залишено без змін. Натомість постановою Верховного Суду від 09.08.2023 касаційну скаргу задоволено частково, рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 15.08.2022 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 14.12.2022 скасовано, а справу №600/3759/21-а направлено на новий розгляд.
В подальшому рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 04.10.2023, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05.12.2023, визнано протиправними та скасовано податкове повідомлення рішення від 19.09.2019 №0012771304 та податкову вимогу №1405-54 від 31.03.2020 в частині податкових зобовязань з податку на додану вартість на загальну суму 7513354,59 грн. Водночас, постановою Верховного Суду від 05.08.2025 рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 04.10.2023 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05.12.2023 у наведеній вище частині скасовано та прийнято нове рішення, яким позовну заяву залишено без розгляду.
З огляду на викладене, позиція відповідача стосується того, що оскільки у позивача був наявний податковий борг за узгодженими податковими зобов`язаннями з податку на додану вартість у сумі 5710903,75 грн, 21.08.2025 сформовано оскаржувану позивачем вимогу, яка виставлена позивачу фактично на заміну попередньої вимоги від 31.03.2020 №1405-54.
Відповідач наголошує на тому, що після набрання судовим рішенням законної сили та враховуючи ту обставину, що грошові зобов`язання погашені не були, податковий борг у відповідача виник знову, про що позивача повідомлено оскаржуваною податковою вимогою.
Підготовче судове засідання, призначене на 10.11.2025 об 11:00 год не відбулося, у зв`язку із несправностями в роботі онлайн-сервісу ВКЗ. Судове засідання призначено на 17.11.2025 о 12:00 год.
Судове засідання, призначене на 12.12.2025 год не відбулося, у зв`язку із відсутністю енергопостачання в Чернівецькому окружному адміністративному суді. Призначено судове засідання на 30.12.2025 о 10:30 год.
В судовому засіданні, призначеному на 30.12.2025, оголошено перерву до 12.01.2026.
Судове засідання, призначене на 12.01.2026 не відбулось, у зв`язку із неявкою сторін, судове засідання відкладено на 30.01.2026 о 12:00 год.
В судових засіданнях представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити. Додатково вказав, що станом на момент винесення оскаржуваної у цій справі податкової вимоги по цій сумі податкового боргу відповідачем було винесено кілька податкових вимог, що не передбачено чинним законодавством. 
За таких обставин, просив позов задовольнити.
Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги заперечила, з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, просила в задоволенні позову відмовити повністю.
Заслухавши доводи учасників справи, перевіривши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що Головним управлінням ДФС в Чернівецькій області проведено документальну планову перевірку платника податків-фізичної особи ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, дотримання норм законодавства щодо ввезення, виробництва чи реалізації підакцизних товарів за період з 01.01.2016 по 31.12.2018. 
За результатами проведеної перевірки податковим органом складено акт від 22.08.2019 №167/24-13-13-04-18/3248116527 про результати документальної планової перевірки платника податків-фізичної особи ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, дотримання норм законодавства щодо ввезення, виробництва чи реалізації підакцизних товарів за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, в якому податковим органом зафіксовано порушення позивачем вимог податкового законодавства.
На підставі вказаного акта перевірки контролюючим органом прийнято податкові повідомлення-рішення №0012771304 від 19.09.2019, яким збільшено суму грошових зобов`язань з податку на додану вартість в сумі 5710903,75 грн, №0012761304 від 17.09.2019, яким збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору в сумі 5699,79 грн; №0012741304 від 17.09.2019, яким застосовано адміністративні штрафні санкції в сумі 510,00 грн; №0012751304 від 17.09.2019, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 68397,60 грн; рішення №0012721304 від 17.09.2019, яким нараховано штрафні санкції по єдиному внеску в сумі 20063,30 грн, №0009425407 від 13.02.2020 про нарахування штрафу в сумі 6000,00 грн та пені по єдиному внеску в сумі 2345,00 грн; а також виставлено податкову вимогу №1405-54 від 31.03.2020, в якій визначено податковий борг позивача станом на 30.03.2020 в сумі 7617041,81 грн.
Не погоджуючись із прийнятими за результатами документальної планової перевірки рішеннями, позивач звернулась до Чернівецького окружного адміністративного суду із позовною заявою про визнання їх протиправними і скасування.
Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 15.08.2022 у справі №600/3759/21-а адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Чернівецькій області №0012771304 від 19.09.2019, в решті позову відмовлено.
Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 14.12.2022 апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернівецькій області залишено без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 15.08.2022 - без змін.
Додатковим рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 30.08.2022 у справі №600/3759/21-а визнано протиправною та скасовано податкову вимогу Головного управління ДФС у Чернівецькій області №1405-54 від 31.03.2020 в частині податкових зобов`язань Новодворської Олени Олександрівни з податку на додану вартість на загальну суму 7513354,59 грн. 
Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 14.12.2022 апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернівецькій області залишено без задоволення, а додаткове рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 30.08.2022 - без змін.
Постановою Верховного Суду від 09.08.2023 касаційну скаргу Головного управління ДПС у Чернівецькій області – задоволено частково. Рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 15.08.2022 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 14.12.2022, додаткове рішення від 30.08.2022 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 14.12.2022 – скасовано. Справу №600/3759/21-а направлено на новий розгляд до Чернівецького окружного адміністративного суду.
Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 04.10.2023 у справі №600/3759/21-а адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано прийняті Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області відносно ОСОБА_1 податкове повідомлення-рішення від 19.09.2019 №0012771304 та податкову вимогу від 31.03.2020 №1405-54 в частині податкових зобов`язань з податку на додану вартість на загальну суму 7513354,59 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05.12.2023 апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернівецькій області залишено без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 04.10.2023 року - без змін.
Постановою Верховного Суду від 05.08.2025 касаційну скаргу Головного управління ДПС у Чернівецькій області задоволено частково. Рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 04.10.2023 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05.12.2023 в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення від 19.09.2019 №0012771304 та податкової вимоги від 31.03.2020 №1405-54 в частині податкових зобов`язань з податку на додану вартість на загальну суму 7513354,59 грн, а також в частині розподілу судових витрат – скасовано. Ухвалено в цій частині нове рішення. Позовну заяву ОСОБА_1 в цій частині позовних вимог залишено без розгляду. В іншій частині рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 04.10.2023 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05.12.2023 залишено без змін.
У зв`язку із наявністю у ОСОБА_1 податкового боргу станом на 19.08.2025 у сумі 7525665,15 грн, Головним управлінням Державної податкової служби в Чернівецькій області винесено податкову вимогу від 21.08.2025 №0003242-1309-2413.
Вважаючи податкову вимогу від 21.08.2025 №0003242-1309-2413 про стягнення податкового боргу у сумі 7525665,15 грн. протиправною, позивач звернулась до суду з даним адміністративним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України №2755-VI від 02.12.2010 (далі - ПК України).
Згідно з пункту 36.1 статті 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
Підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Відповідно до пункту 15.1 статті 15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.
Згідно з підпунктами 16.1.3,16.1.4 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний: подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкове зобов`язання сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).
Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Згідно із підпунктом 14.1.153 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкова вимога - це письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.
Відповідно до підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 53 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.
Пунктом 58.1 статті 58 ПК України передбачено, що контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян).
Податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності (пункт58.2 статті 58 ПК України).
Згідно з пунктом 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
Абзацом другим підпункту 56.17.5 пункту 56.17 статті 56 ПК України передбачено, що день закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов`язання платника податків, крім випадку, передбаченого підпунктом 108-1.2.2 пункту 108-1.2 статті 108-1 цьогоКодексу.
При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили (абзац четвертий пункту 56.18 статті 56 ПК України).
Суд зазначає, що предметом спірних правовідносин у даній справі є податкова вимога від 21.08.2025 №0003242-1309-2413 про стягнення з позивача податкового боргу у сумі 7525665,15 грн.
Обґрунтовуючи протиправність оскаржуваної податкової вимоги, позивач посилаючись на незаконність висновків відповідача, викладених у акті перевірки, вказувала, що оскаржувана податкова вимога є протиправною, з огляду на те, що до такої вимоги включено податкові зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 7525665,15 грн, з яких 4542127,53 грн податкове зобов`язання, 1142180,75 грн штрафні (фінансові) санкції (штрафи) та 1841356,87 грн пеня.
Однак, наведені доводи позивача, викладені в основу протиправності оскаржуваної податкової вимоги, суд не бере до уваги, оскільки наголошує на тому, що законність чи незаконність висновків акту про результати документальної планової перевірки №167/24-13-13-04-18/3248116527 від 22.08.2019, наявність протиправності чи правомірності нарахування позивачу податкових зобов`язань з податку на додану вартість на суму 4542127,53 грн основного зобов`язання та 1142180,75 грн – штрафних (фінансових) санкцій, яка визначена у податковому повідомленні-рішенні Головного управління ДФС у Чернівецькій області №0012771304 від 19.09.2019, яке приймалось відповідачем на підставі наведеного вище акту перевірки, досліджувалося судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій у справі №600/3759/21-а, де предметом спору було податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Чернівецькій області №0012771304 від 19.09.2019, за результатами чого прийнято рішення, яке набрало законної сили.
Відтак, суд не надає оцінку висновкам податкового органу, зробленим за результатами документальної планової перевірки ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, дотримання норм законодавства щодо ввезення, виробництва чи реалізації підакцизних товарів за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, що було предметом спору у справі №600/3759/21-а.
Суд наголошує на тому, що у даному випадку оскаржувана податкова вимога прийнята не на підставі акту про результати документальної планової перевірки №167/24-13-13-04-18/3248116527 від 22.08.2019, а у зв`язку із наявністю у позивача узгодженого податкового зобов`язання, яке не було самостійно нею погашено, та в результаті призвело до виникнення податкового боргу у сумі 7525665,15 грн.
Надаючи правову оцінку оскаржуваній позивачем податковій вимозі від 21.08.2025 №0003242-1309-2413, суд враховує лише сам факт оскарження позивачем податкового повідомлення-рішення №0012771304 від 19.09.2019 та прийняті за наслідками розгляду рішення судів.
Як було встановлено судом, постановою Верховного Суду від 05.08.2025 скасовано рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 04.10.2023 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05.12.2023 у справі №600/3759/21-а в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 19.09.2019 №001771304, яким нараховано позивачу податкове зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 4542127,53 грн основного зобов`язання та 1142180,75 грн – штрафна (фінансова) санкція. 
Таким чином, в силу вимог пункту 56.18 статті 56 ПК України з дня набрання законної сили постановою Верхового Суду податкове зобов`язання набуло статусу узгодженого. 
Відповідно до підпункту «е» пункту176.1 статті 176 ПК України платники податку зобов`язані своєчасно сплачувати узгоджену суму податкових зобов`язань, а також суму штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих контролюючим органом, та пені, за винятком суми, що оскаржується в адміністративному або судовому порядку.
Отже, у платника податку виникає безумовний обов`язок зі сплати грошового зобов`язання після його узгодження. Несплачена сума грошового зобов`язання у встановлений законом строк набуває статусу податкового боргу.
Пунктом 59.1- 59.3 статті 59 Податкового кодексу України встановлено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.
Податкова вимога разом з детальним розрахунком суми податкового боргу надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.
Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення податкового боргу та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.
У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Пунктами 1, 3 розділу ІІ Порядку направлення податковими органами податкових вимог платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.06.2017 №610, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.07.2017 за №902/30770 (далі – Порядок №610), передбачено, що податкова вимога платнику податків, у якого виник податковий борг, формується податковим органом, на який згідно з Кодексом покладається виконання такої функції. Податкова вимога формується у разі, якщо платник податків не сплатив у встановлені Кодексом строки суму: узгодженого грошового зобов`язання; непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному Кодексом. Протягом періоду оскарження платником податків відповідно до статті 56 Кодексу суми грошових зобов`язань, визначених податковим органом відповідно до Кодексу та інших законодавчих актів, податкова вимога з податку, що оскаржується, не формується та не надсилається, а сума такого грошового зобов`язання вважається неузгодженою.
За приписами пункту 1 розділу ІІІ Порядку №610 податкові вимоги разом з детальним розрахунком суми податкового боргу формуються автоматично на підставі даних інформаційно-телекомунікаційних систем (далі - ІТС) податкових органів з урахуванням інформації про податковий борг з митних платежів, отриманої в порядку обміну інформацією відповідно до пункту 41.2 статті 41 Кодексу.
Відповідно до пункту 3 розділу ІІІ Порядку №610 податкова вимога, крім загальних реквізитів, повинна містити відомості про факт виникнення податкового боргу та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис майна, яке відповідно до законодавства може бути предметом податкової застави, проведення публічних торгів з продажу заставного майна. До податкової вимоги додається детальний розрахунок суми податкового боргу.
Згідно із абзацом другим пункту 6 розділу ІІІ Порядку №610 у разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений у повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Таким чином, податкова вимога надсилається платнику податку у разі виникнення податкового боргу, тобто несплати узгодженого податкового зобов`язання у встановлений законом строк.
З контексту наведених норм вбачається, що податкова вимога формується виключно у зв`язку з несплатою платником податків у встановлений законом строк узгодженої суми грошового зобов`язання, що набула статусу податкового боргу.
У даному випадку у зв`язку з несплатою позивачем узгодженого податкового зобов`язання сума 7525665,15 грн набула статусу податкового боргу, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією інтегрованої картки платника податків. 
З огляду на викладене, суд зазначає, що у відповідача наявний був, визначений податковим законодавством обов`язок щодо винесення нової податкової вимоги ОСОБА_1 , за якою наявний податковий борг у сумі 7525665,15 грн.
Доказів на спростування позивачем наявності податкового боргу у сумі 7525665,15 грн, доказів його сплати чи неправильного розрахунку розміру податкового боргу матеріали справи не містять.
Суд враховує постанову Верховного Суду від 27.10.2022 у справі №240/9395/20, де суд дійшов наступного висновку: «Аналіз норм підпунктів 14.1.153, 14.1.175 пункту 14.1 статті 14, пункту 59.3 статті 59, пункту 95.2 статті 95 Податкового кодексу України дають підстави для висновку, що за своєю юридичною природою та призначенням податкова вимога має на меті інформування платника податків про суму узгодженого грошового зобов`язання, яке не було ним сплачено у встановлений строк, та непогашеної пені, а також про обов`язок їх погасити, факт виникнення податкової застави та можливі негативні наслідки непогашення податкового боргу у встановлений пунктом 95.2 статті 95 ПК України строк у вигляді вжиття контролюючим органом примусових заходів з його погашення, передбачених главою 9 Розділу ІІ Податкового кодексу України.
Слід зазначити, що виникнення податкового боргу чи податкової застави не пов`язано із фактом формування або направлення (вручення) податкової вимоги. Цей документ лише формалізує стан, який вже існує в силу Закону. Проте обов`язковість інформування платника податків про такий стан та наслідки непогашення податкового боргу законодавцем закріплена як передумова для виникнення у контролюючого органу права на вжиття заходів з погашення цього боргу. Якщо ж таке право виникло і контролюючий орган розпочав дії з реалізації своєї компетенції по вжиттю заходів з погашення податкового боргу, то воно в подальшому не може бути нівельовано, а правомірність вжитих заходів може бути перевірена в межах адміністративного або судового оскарження».
Поряд з цим, податкова вимога не є тим рішенням, оскарження якого до суду чи органу ДПС саме по собі має наслідком визнання попередньо узгоджених грошових зобов`язань неузгодженими.
Відтак, з урахуванням вищевикладених обставин, оцінюючи в сукупності обставини справи, письмові докази, суд приходить до висновку, що оскаржувана податкова вимога станом на день її прийняття сформована з дотриманням приписів статті 59 ПК України, Порядку №610, в той час як доводи позивача як платника податків про неправомірність зазначеної вимоги та порушення її прав не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини п`ятої статті 139 КАС України у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Зважаючи на відмову у задоволенні позовних вимог, розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд - 

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Чернівецькій області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги відмовити повністю.

У відповідності до статей 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
Повне судове рішення складено 06 лютого 2026 р.

Позивач – ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ). 
Відповідач - Головне управління Державної податкової служби у Чернівецькій області (вулиця Героїв Майдану, 200а, місто Чернівці, Чернівецька область, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу юридичної особи 44057187).

Суддя Сіжук Ольга Володимирівна