ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 грудня 2025 року
м. Харків
справа № 643/6330/24
провадження № 22-ц/818/5524/25
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – Пилипчук Н.П.,
суддів – Тичкової О.Ю., Яцини В.Б.,
за участю секретаря – Львової С.А.,
учасники справи:
позивачі – ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
відповідач – ОСОБА_3 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Салтівського районного суду міста Харкова від 10 вересня 2025 року в складі судді Сугачової О.О.

в с т а н о в и в:

У серпні 2025 року ОСОБА_3  звернувся до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову, яка мотивована тим, що ухвалою Харківського апеляційного суду від 07.04.2025 року заяву про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних за користування грошима протягом часу існування заборгованості – задоволено частково, заборонено відчуження належної відповідачу ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності 71/100 частини житлового будинку літ. «А-1» з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 101,4 кв., житловою площею 53 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту 2291397963101), до вирішення даного спору по суті.
Постановою Харківського апеляційного суду від 07.05.2025 року позовні вимоги ОСОБА_2 ОСОБА_1 задоволені частково, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 3% річних в розмірі 22614 грн та інфляційні втрати за період з 01 серпня 2020 року по 01 травня 2024 року в розмірі 91412,69 грн, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 3% річних в розмірі 22329,97 грн та інфляційні втрати за період з 01 серпня 2020 року по 01 травня 2024 року в розмірі 90153,50 грн.
На підставі виконавчих листів по справі № 643/6330/24 відкрито виконавчі провадження №78494704 та №78494452.
Зазначив, що він виплатив передбачені рішенням суду кошти, а саме ОСОБА_2 – 114 026,69 грн за виконавчим провадженням №78494452, що підтверджується квитанцією №1.226221943.1 від 21.07.2025 року та ОСОБА_1 – 112 483,47 грн за виконавчим провадженням №78494704, що підтверджується квитанцією №2.226255125.1 від 21.07.2025 року.
Виконавче провадження №78494452 закінчено у зв`язку з фактичним виконання, що підтверджується Постановою про закінчення виконавчого провадження №78494452 від 22.07.2025 року.
Виконавче провадження №78494704 закінчено у зв`язку з фактичним виконання, що підтверджується Постановою про закінчення виконавчого провадження №78494704 від 23.07.2025 року.
Вважав, що оскільки судове рішення виконано в повному обсязі і він сплатив позивачам суми присуджені рішенням суду, а отже мета накладення заходів забезпечення позову відпала.
Просив скасувати заходи забезпечення позову, накладені ухвалою Харківського апеляційного суду від 07.04.2025 року по справі №643/6330/24 та зареєстровані Виконавчим комітетом Славутської міської ради рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 59541617.
Ухвалою Салтівського районного суду міста Харкова від 10 вересня 2025 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову, одночасно роз`яснено заявнику, що з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову необхідно звернутися до того суду, який ці заходи вжив, тобто до Харківського апеляційного суду.
Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити вимоги заяви.
Апеляційна скарга мотивована тим, що він вже звертався до суду апеляційної інстанції з заявою про скасування заходів забезпечення позову та 20.08.2025 винесено ухвалу, якою його повернуто.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_3 необхідно задовольнити, ухвалу суду – скасувати.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що в провадженні суду перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних за користування грошима протягом часу існування заборгованості, в якому просили стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 - 453 692,54 грн, як компенсацію втрати частини доходу від інфляції, та 90543 грн, що складає 3% річних за користування грошима, а всього стягнути на користь останньої 544 235,54 грн; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 - 454 567,08 грн, як компенсацію втрати частини доходу від інфляції, та 88 021 грн, що складає 3% річних за користування грошима, а всього стягнути на користь останнього 542 588,08 грн.
Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 13 листопада 2024 року позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 – залишено без задоволення.
Не погоджуючись з рішення суду ОСОБА_2 та ОСОБА_1 подали апеляційну скаргу.
У березні 2025 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції подали заяву про забезпечення позову.
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 07 квітня 2025 року заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про забезпечення позову – задоволено частково, заборонено відчуження належної відповідачу ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності 71/100 частини житлового будинку літ. «А-1» з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 101,4кв., житловою площею 53кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту 2291397963101), до вирішення даного спору по суті; в іншій частині – відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного суду від 07 травня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 – задоволено частково, рішення Московського районного суду м. Харкова від 13 листопада 2024 року – скасовано, закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в частині вимог про стягнення інфляційних втрат та 3% річних за період з 01 жовтня 2010 року по 31 липня 2020 року; позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення інфляційних втрат та 3% річних за користування грошима протягом часу існування заборгованості – задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 3% річних в розмірі 22 614,00 грн та інфляційні втрати за період з 01 серпня 2020 року по 01 травня 2024 року в розмірі 91 412,69 грн; стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 3% річних в розмірі 22 329,97 грн та інфляційні втрати за період з 01 серпня 2020 року по 01 травня 2024 року в розмірі 90 153,50 грн; в іншій частині позовних вимог – відмовлено.
На виконання вказаного судового рішення 29.05.2025 Салтівським районним судом м. Харкова видано виконавчі листи № 643/6330/24.
Постановою старшого державного виконавця Салтівського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ВП № 78494452 від 22.07.2025 виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 643/6330/24 виданого 29.05.2025 Салтівським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 3% річних в розмірі 22614,00 грн та інфляційні втрати за період з 01.08.2020 по 01.05.2024 в розмірі 91 412,69 грн – закінчено, на підставі п.9 ч.1 ст.39, ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.117-118 том 2). 
Постановою старшого державного виконавця Салтівського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ВП № 78494704 від 23.07.2025 виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 643/6330/24 виданого 29.05.2025 Салтівським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 3% річних в розмірі 22 329,97 грн та інфляційні втрати за період з 01.08.2020 по 01.05.2024 в розмірі 90 153,50 грн – закінчено, на підставі п.9 ч.1 ст.39, ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.119-120 том 2). 
Також матеріали справи містять копії квитанцій про сплату ОСОБА_3 грошових коштів за виконавчими провадженнями № 78494452 та № 78494704 (а.с.110,111,113 том 2).

Відповідно до частини 1 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Згідно з частиною 2 статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Пунктами 2 та 10 частини 1 статті 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується встановленням обов`язку вчинити певні дії, іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
За змістом частини третьої статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. 
Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпечення позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.
Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.
Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону, як підприємець.
Відповідно до пункту 6 зазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.
Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. По суті забезпечення позову є встановлення судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених претензій позивача (заявника). Вжиття заходів забезпечення позову є правом суду, а не його обов`язком. Тому, при вирішенні питання щодо заяви про забезпечення позову суд враховує не лише доводи, викладені у відповідній заяві, а й інші наявні матеріали цивільної справи.
При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист якого просив заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.
Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі, для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення.
Таким чином, підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
Частиною 1 статті 158 ЦПК України передбачено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Частинами 7 та 8 статті 158 ЦПК України передбачено, що у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.
Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.
Підставою для скасування заходів забезпечення позову на розсуд суду можуть бути будь-які обставини, які свідчать про відсутність потреби у забезпеченні позову, про неефективність вжитих заходів, про невідповідність вжитих заходів дійсним обставинам справи, про наявність зловживань з боку позивача при вирішенні питання про забезпечення позову тощо, а також обставини, зазначені в частині 13 статті 158 ЦПК України.
У пункті 10 зазначеної Постанови, роз`яснено, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.
Матеріали справи свідчать про те, що постановами старшого державного виконавця Салтівського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ВП № 78494452 від 22.07.2025 та ВП № 78494704 від 23.07.2025 виконавчі провадження з примусового виконання виконавчих листів № 643/6330/24 виданого 29.05.2025 Салтівським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 3% річних в розмірі 22614,00 грн та інфляційні втрати за період з 01.08.2020 по 01.05.2024 в розмірі 91 412,69 грн та про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 3% річних в розмірі 22 329,97 грн та інфляційні втрати за період з 01.08.2020 по 01.05.2024 в розмірі 90 153,50 грн – закінчено, на підставі п.9 ч.1 ст.39, ст.40 Закону України «Про виконавче провадження», тобто у зв`язку фактичного виконання у повному обсязі рішення суду, тобто у зв`язку із повним фактичним виконанням рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 01 березня 2011 року.
Таким чином, колегія суддів оцінивши зазначені в клопотанні обставини для скасування заходів забезпечення позову, а також враховуючи повне виконання постанови Харківського апеляційного суду від 07 травня 2025 року, дійшла висновку, що подане клопотання підлягає задоволенню, оскільки підстави для збереження вжитих судом заходів забезпечення позову наразі відсутні, тому застосовані ухвалою Харківського апеляційного суду від 07 квітня 2025 року заходи забезпечення позову необхідно скасувати.
Керуючись ст. ст.367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.376, ст. ст. 381-384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 – задовольнити.
Ухвалу Салтівського районного суду міста Харкова від 10 вересня 2025 року – скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Заяву ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову – задовольнити.
Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Харківського апеляційного суду від 07 квітня 2025 року у вигляді заборони відчуження належної відповідачу ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності 71/100 частини житлового будинку літ. «А-1» з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 101,4кв., житловою площею 53кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту 2291397963101).
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді О.Ю. Тичкова

В.Б. Яцина