ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 500/5541/25
20 січня 2026 року	м.Тернопіль	
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Подлісної І.М. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "ТЕРНВОЯЖ" до Відділу державного нагляду (контролю) у Тернопільській області Державної служби України з безпеки на транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови, -
ВСТАНОВИВ:
Приватне підприємство “Тернвояж” (далі – ПП “Тернвояж”, Підприємство, позивач) звернулося до суду з позовом до Відділу державного нагляду (контролю) у Тернопільській області Державної служби України з безпеки на транспорті (далі – Відділ, відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови №081111 від 02.09.2025 про застосування адміністративно-господарського штрафу.
Позовні вимоги обґрунтовані наступними обставинами.
07.07.2025 посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті було проведено перевірку транспортного засобу марки VAN HOOL ASTROMEGA TD927, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , в ході якої було виявлено порушення вимог статті 53 Закону України “Про автомобільний транспорт” від 05.04.2001 №2344-III (далі - Закон № 2344-III), абзацу 6 частини першої статті 60 Закону № 2344-III, про що складено акт проведення перевірки №ОАР 042271 від 07.07.2025.
На підставі цього акту відповідачем винесено оскаржувану постанову №081111 від 02.09.2025 про накладення адміністративно-господарський штраф у розмірі 34000,00 грн.
ПП “Тернвояж” не погоджується з вказаною постановою, вважає її протиправною і такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що позивач під час здійснення перевезення мав у наявності всі документи, передбачені чинним законодавством України для відповідного виду міжнародного перевезення пасажирів. Позивач здійснював маятниковий вид перевезення. Для здійснення міжнародних маятникових перевезень потрібна система дозволів, яка видається відповідно до угод між країнами, що регулюють такі перевезення. Дані дозволи оформлюються через компетентний орган - Державну службу України з безпеки на транспорті. Такий дозвіл позивачу видавав відповідач, а після перевезення такий дозвіл здається назад до Державну службу України з безпеки на транспорті.
Представник позивача вважає вимогу інспектора надати документ «Інтербус» неправомірною та такою, що не ґрунтується на законодавстві. Відповідно до положень Угоди про міжнародні нерегулярні пасажирські перевезення автобусами («Інтербус»), вона застосовується виключно у випадках здійснення перевезень у режимі нерегулярних міжнародних рейсів. Натомість у даному випадку перевезення здійснювалося за маршрутом, що потребує наявності дозволу компетентного органу, а не документів «Інтербус». Всі необхідні дозволи були отримані позивачем у встановленому порядку та знаходилися при ньому під час перевірки. Таким чином, позивач виконав усі вимоги законодавства та мав повний пакет документів, що підтверджують законність перевезення. Відсутність документа «Інтербус» у даній ситуації не може розцінюватися як порушення, оскільки він не є обов`язковим для цього виду перевезення.
Ще позивач вказує на порушення процедури розгляду справи та невідповідність оскаржуваної постанови приписам Закону України «Про адміністративну процедури», проте не викладає суть таких порушень, а лише цитує законодавство.
Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 30.09.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
15.10.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідач проти позову заперечує. Зазначає, що водії транспортних засобів зобов`язані допускати до перевірки тахографів посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, надавати їм реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водіїв - тахокарти, а також, у разі якщо у транспортному засобі використовуються цифрові тахографи, роздруковувати на паперовому носії інформацію про роботу та відпочинок водіїв.
Роздрук на паперовому носії інформацію про роботу та відпочинок водія є документом передбаченим статтею 53 Закону №2344-III необхідним для виконання міжнародних перевезень для усіх перевізників (і резидентів, і нерезидентів) та видів перевезень (і пасажирських, і вантажних) наведених у даній статті. Іншими словами, його можна назвати загальнообов`язковим при виконанні міжнародних перевезень, інші документи, наведені в частинах 3, 4, 5, 6 статті 53 Закону №2344-III є спеціальними для кожного з видів перевезень (вантажних/пасажирських) та особи перевізника (резидент/ нерезидент).
При здійсненні міжнародних нерегулярних, маятникових (човникових) та регулярних транзитних перевезень водії також повинні мати списки пасажирів та інші документи, обумовлені законодавством України.
Порядок організації регулярних, нерегулярних та маятникових (човникових) перевезень пасажирів у міжнародному сполученні визначає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту.
Наказом Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України від 05.09.2024 №966 затверджено Порядок організації регулярних, нерегулярних та маятникових (човникових) перевезень пасажирів автомобільним транспортом у міжнародному сполученні (далі - Порядок №966).
Під час проведення перевірки позивачем не було надано дозволу на виконання маятникових перевезень, на який позивач посилається в позовній заяві, натомість не надано журнал INTERBUS, в якому заповнено список пасажирів.
Відповідач вважає, що доводи позовної заяви не підтверджують порушень в діях контролюючого органу під час проведення рейдової перевірки, а оскаржувана постанова винесена на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У задоволені позову просить відмовити у позові повністю (а.с.12-18).
Ухвалою суду від 28.11.2025 залучено до участі у справі, в якості другого відповідача Державну службу України з безпеки на транспорті та продовжено строк розгляду справи без повідомлення сторін.
08.12.2025 від представника відповідача через систему "Електронний суд" надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи відзиву на позовну заяву.
Інших заяв по суті справи від сторін не надходило.
Суд, дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.
07.07.2025 інспекторами Відділу державного нагляду (контролю) Укртрансбезпеки в Одеській області в рамках здійснення заходів державного контролю шляхом проведення рейдової перевірки перевірено транспортний засіб марки VAN HOOL, номерний знак НОМЕР_1 .
За результатами проведення рейдової перевірки складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № ОАР 042271 від 07.07.2025.
Під час перевірки встановлено, порушення вимог статті 53 Закону №2344-III, а саме: відсутній журналі INTERBUS відповідно до Угоди про міжнародні нерегулярні перевезення пасажирів автобусами (Угода INTERBUS), підписаної 30.06.2001, до якої Україна приєдналася 16.10.2012.
Листом №64255/39/24-25 від 21.07.2025 Відділ державного нагляду (контролю) у Тернопільській області (за місцезнаходженням автомобільного перевізника) повідомив позивача про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, на який він запрошувався (а.с.6 зворот).
За результатами розгляду справи про правопорушення законодавства про автомобільний транспорт в.о. начальника Відділу державного нагляду (контролю) у Тернопільській області 02.09.2025 прийнято постанову №081111 про застосування адміністративно-господарського штрафу, якою до ПП “Тернвояж” за порушення статті 53 Закону № 2344-ІІІ, на підставі абзацу 6 частини першої статті 60 цього Закону застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 34000,00 грн (а.с. 6).
Не погодившись із постановою про застосування адміністративно-господарського штрафу, позивач звернувся до суду з цим позовом.
До спірних правовідносин суд застосовує такі нормативно-правові акти.
Спеціальним законом, що регулює спірні правовідносини, є Закон №2344-III, який визначає засади організації та діяльності автомобільного транспорту.
Відповідно до частини сьомої статті 6 Закону №2344-ІII центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті.
Згідно з абзацом першим пункту 8 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.
За змістом частини дванадцятої статті 6 Закону №2344-III державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.
Як установлено частиною чотирнадцятою статті 6 Закону №2344-III, державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
За визначенням, наведеним у статті 1 Закону №2344-ІII, рейдова перевірка (перевірка на дорозі) - перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо дотримання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт; автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.
Процедура проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт визначена Порядком проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567.
Відповідно до пунктів 2, 3 Порядку №1567 рейдовим перевіркам підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних автомобільних перевізників (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України. Рейдові перевірки на автомобільному транспорті проводяться посадовими особами Укртрансбезпеки та її територіальних органів (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення і направлення на рейдову перевірку.
Згідно з пунктом 5 Порядку №1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється дотримання автомобільними перевізниками та водієм вимог законодавства про автомобільний транспорт.
Відповідно до пунктом 6 Порядку №1567 під час проведення рейдової перевірки посадові особи мають право, зокрема використовувати спеціальне обладнання, призначене для перевірки дотримання водіями норм режиму праці та відпочинку, встановлених законодавством України та Європейською угодою щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР); використовувати пристрої для копіювання, сканування інформації, що свідчить про правопорушення; здійснювати опитування водія та пасажирів про обставини вчинення адміністративного правопорушення, свідками якого вони були або могли бути.
За змістом пунктів 8, 12 цього ж Порядку рейдова перевірка проводиться шляхом зупинення транспортного засобу або без такого зупинення.
Рейдова перевірка без зупинення транспортного засобу проводиться на автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, у місцях посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, у зонах габаритно-вагового контролю, на інших об`єктах, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.
Водій транспортного засобу після зупинки транспортного засобу зобов`язаний надавати посадовій особі документи, на підставі яких здійснюється перевезення, виконувати вимоги посадової особи, передбачені законодавством про автомобільний транспорт, та розпочинати рух лише з дозволу посадової особи.
Пункт 13 Порядку №1567 визначає, що у разі виявлення в ході рейдової перевірки транспортного засобу порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою, яка провела перевірку, складається акт проведення рейдової перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом за формою згідно з додатком 2 (далі - акт проведення перевірки). У разі виявлення в ході рейдової перевірки порушень правил перевезення великогабаритних, великовагових вантажів посадовою особою додатково складається акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних параметрів за формою згідно з додатком 3 або акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів за формою згідно з додатком 4.
Матеріали, складені за результатами рейдової перевірки, формуються у справи про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт (далі - справа про порушення) та розглядаються керівником або заступником керівника територіального органу Укртрансбезпеки в територіальному органі Укртрансбезпеки за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою автомобільного перевізника або його уповноваженої особи) протягом двох місяців з дня його виявлення (пункт 16 Порядку №1567).
Згідно з пунктами 17 та 19 Порядку №1567 справа про порушення розглядається у присутності автомобільного перевізника або уповноваженої ним особи. Про час і місце розгляду справи про порушення автомобільному перевізнику або його уповноваженій особі повідомляється не пізніше ніж за сім календарних днів до дня розгляду особисто під підпис чи шляхом надсилання повідомлення засобами поштового зв`язку (рекомендованим листом з повідомленням про вручення) або на адресу електронної пошти (за наявності) з урахуванням вимог Закону України “Про адміністративну процедуру”.
За результатами розгляду справи про порушення керівник територіального органу Укртрансбезпеки або його заступник за наявності порушень вимог законодавства про автомобільний транспорт, відповідальність за які передбачена частиною першою статті 60 Закону України “Про автомобільний транспорт”, виносить постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу за формою згідно з додатком 5.
Таким чином, Відділу державного нагляду (контролю) у Київській області Державної служби України з безпеки на транспорті та Відділ державного нагляду (контролю) у Тернопільській області Державної служби України з безпеки на транспорті, що забезпечують реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, уповноважені здійснювати державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті, зокрема, шляхом здійснення рейдових перевірок та притягнення до відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт.
Вичерпний перелік питань щодо дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт, який перевіряється під час проведення рейдової перевірки посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті, затверджено наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 16.04.2025 № 703 (далі - Наказ №703).
Відповідно до Розділу ІІІ Наказу №703 до переліку питань щодо дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт, який перевіряється під час проведення рейдової перевірки посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті під час здійснення міжнародних перевезень пасажирів відносяться:
1. Наявність у водія транспортного засобу резидента України документів, на підставі яких виконується перевезення: 1) дозволи іноземних країн, територією яких буде здійснюватися перевезення; 2) свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу; 3) список пасажирів (при нерегулярних та маятникових перевезеннях); 4) схема маршруту; 5) реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водія(їв) - тахокарти, а у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом, роздруківку на паперовому носії інформації про роботу та відпочинок водія(їв).
2. Дотримання вимоги встановлення та використання на транспортному засобі контрольного приладу (тахографа).
3. Дотримання водієм(ями) режиму праці та відпочинку.
4. Здійснення перевезень автобусами, що відповідають умовам перевезень та параметрам комфортності і мають понад 20 місць для сидіння пасажирів (при виконанні регулярних, нерегулярних та маятникових (човникових) пасажирських міжнародних автомобільних перевезень, які здійснюють резиденти України) (ця вимога не розповсюджується, якщо перевезення виконується на підставі Угоди про міжнародні нерегулярні перевезення пасажирів автобусами, до якої Україна приєднана відповідно до Закону України від 16 жовтня 2012 року № 5444-VI «Про приєднання України до Угоди про міжнародні нерегулярні перевезення пасажирів автобусами (Угода INTERBUS)» (далі - Угода INTERBUS), відповідно до якої «автобуси» означає транспортні засоби, що завдяки своїй конструкції й обладнанню пристосовані для перевезення більше дев`яти осіб, у тому числі водія, та призначені для таких цілей).
5. Наявність передбаченої законодавством документації та договорів страхування відповідно до вимог міжнародних договорів і законодавства іноземних держав.
6. Дотримання вимог щодо: здійснення керування транспортними засобами водіями, яким виповнився 21 рік та які останні три роки працюють водіями автобусів; направлення у рейс на автобусні маршрути протяжністю понад 500 км двох водіїв.
7. Наявність контрольного документа (журнал INTERBUS) відповідно до Угоди INTERBUS - у разі виконання перевезення на підставі цієї Угоди.
8. Наявність відповідної ліцензії на господарську діяльність з надання послуг з перевезення пасажирів.
9. Виконання приписів щодо усунення порушень вимог законодавства України про автомобільний транспорт.
Згідно з положеннями статті 34 Закону № 2344-ІІІ, автомобільний перевізник повинен, зокрема: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства; забезпечувати безпеку дорожнього руху; забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів.
Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю.
За змістом статті 53 Закону №2344-III організацію міжнародних перевезень пасажирів і вантажів здійснюють перевізники відповідно до міжнародних договорів України з питань міжнародних автомобільних перевезень.
До міжнародних перевезень пасажирів та небезпечних вантажів допускаються резиденти України, які мають досвід роботи на внутрішніх перевезеннях на договірних умовах не менше ніж три роки.
При виконанні міжнародних перевезень пасажирів резиденти України повинні мати:
дозволи іноземних країн, по території яких буде здійснюватися перевезення;
свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу;
список пасажирів (при нерегулярних та маятникових перевезеннях);
білетно-облікову документацію;
схему маршруту.
У транспортних засобах, що здійснюють міжнародні перевезення пасажирів та/або вантажів, установлюються і використовуються контрольні пристрої - тахографи.
Водії транспортних засобів, що належать резидентам або нерезидентам України, зобов`язані допускати до перевірки тахографів посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, надавати їм реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водіїв - тахокарти, а також, у разі якщо у транспортному засобі використовуються цифрові тахографи, роздруковувати на паперовому носії інформацію про роботу та відпочинок водіїв.
Абзацом 6 частини 1 статті 60 Закону №2344-ІІІ передбачено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за виконання резидентами та/або нерезидентами України міжнародних перевезень пасажирів чи вантажів без документів, визначених статтею 53 цього Закону, - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Стосовно відсутності належним чином заповненого списку пасажирів у журналі INTERBUS.
Наказом Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України від 05.09.2024 №966 затверджено Порядок організації регулярних, нерегулярних та маятникових (човникових) перевезень пасажирів автомобільним транспортом у міжнародному сполученні.
Порядком визначено правові засади організації нерегулярних міжнародних перевезень, відповідно до пунктів 23-25 яких: нерегулярні перевезення здійснюються на підставі міжнародних договорів України у сфері міжнародних автомобільних перевезень або Угоди «INTERBUS» автобусами, що завдяки своїй конструкції й обладнанню пристосовані для перевезення більше дев`яти осіб, у тому числі водія, та призначені для таких цілей.
Оформлення та видача дозволів на здійснення нерегулярних перевезень здійснюється відповідно до Порядку оформлення і видачі дозволів на поїздку по територіях іноземних держав при виконанні перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом у міжнародному сполученні, їх обміну та обліку, затвердженого наказом Міністерства транспорту України від 20.08.2004 №757, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31.08.2004 за № 1075/9674.
Для виконання нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом у міжнародному сполученні, лібералізованих відповідно до Угоди «INTERBUS», перевізнику необхідно через Єдиний комплекс, враховуючи положення Закону України «Про адміністративну процедуру» та міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подати заявку про намір отримати журнал «INTERBUS» для нерегулярних перевезень, що звільняються від необхідності отримання дозволів.
Згідно з пунктом 2 Порядку №966 журнал INTERBUS - контрольний документ, який складається з відривних шляхових листів пасажирів у двох примірниках, для реєстрації пасажирів під час виконання нерегулярних автомобільних міжнародних перевезень, форма якого визначена додатком 3 до Угоди про міжнародні нерегулярні перевезення пасажирів автобусами (Угода INTERBUS), до якої Україна приєднана відповідно до Закону України від 16.10.2012 №5444 "Про приєднання України до Угоди про міжнародні нерегулярні перевезення пасажирів автобусами (Угода INTERBUS)".
Відповідно до Угоди про міжнародні нерегулярні перевезення пасажирів автобусами (Угода «INTERBUS»), до якої Україна приєдналася Законом №5444-VI від 16.10.2012, "Міжнародні нерегулярні перевезення" означає перевезення через територію принаймні двох Договірних Сторін, що не підпадають ні під визначення регулярних перевезень чи спеціальних регулярних перевезень, ні під визначення маятникових перевезень. Такі перевезення можуть здійснюватися з певною регулярністю, не перестаючи при цьому бути нерегулярними перевезеннями.
Згідно з статтею 11 Угоди INTERBUS контрольний документ складається з відривних шляхових листів пасажирів у двох примірниках, сформованих у журнали в кількості 25 штук. Контрольний документ повинен відповідати зразку, наведеному в додатку 3 до цієї Угоди. Кожний журнал та шляхові листи пасажирів, які є його складовою частиною, повинні бути пронумеровані. Шляхові листи пасажирів також повинні бути пронумеровані послідовно від 1 до 25. Зміст титульної сторінки журналу й титульної сторінки шляхових листів пасажирів повинні бути надруковані офіційною мовою чи кількома офіційними мовами Договірної Сторони, в якій заснований транспортний оператор.
Стаття 12 Угоди INTERBUS передбачає, що журнал, зазначений у статті 11, повинен бути виписаний на ім`я транспортного оператора; його не можна передавати. Перший примірник шляхового листа пасажирів повинен зберігатися в автобусі протягом всієї поїздки, для якої він складений. Транспортний оператор відповідає за те, щоб шляховий лист пасажирів був складений належним чином і правильно.
Відповідно до вимог статті 13 Угоди INTERBUS, шляховий лист пасажирів повинен заповнюватися транспортним оператором у двох примірниках для кожної поїздки перед початком поїздки. Для цілей збереження прізвищ пасажирів транспортний оператор може використовувати попередньо складений перелік на окремому аркуші, який додається до шляхового листа пасажирів. Печатка транспортного оператора або, у разі необхідності, підпис транспортного оператора чи підпис водія автобусу повинні розташовуватись як на переліку, так і на шляховому листі пасажирів. Для перевезень, під час яких здійснюється пряма поїздка без пасажирів, згадана у статті 6 (3), перелік пасажирів може складатися як передбачено в пункті 2, під час посадки пасажирів.
Отже, при здійснення нерегулярних перевезень пасажирів за правилами Угоди «INTERBUS», перевізник не потребує отримання додаткових дозволів. Однак положеннями спеціального закону покладено на перевізника обов`язок з забезпечення, а водія пред`явлення для перевірки відповідних документів та додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт при здійсненні міжнародних перевезень пасажирів (зокрема, список пасажирів (при нерегулярних та маятникових перевезеннях).
З аналізу вищевказаних норм встановлено, що список пасажирів може оформлятись або у вигляді шляхового листа пасажирів або як окремий документ у вигляд списку, що має необхідні реквізити - прізвище водія, назва перевізника, його підпис та печатка.
Щодо аргументів позивача про те, що перевезення здійснювалося за маршрутом, що потребує наявності дозволу компетентного органу, а не документів «Інтербус», суд зазначає наступне.
В позовній заяві представником позивача зазначено про наявність дозволу №988 для здійснення міжнародних маятникових перевезень, який після здійснення перевезення повертається до Державної служби України з безпеки на транспорті.
Матеріалами справи підтверджено те, що вказаним транспортним засобом здійснювалися міжнародні нерегулярні пасажирські перевезення (фото транспортного засобу з відповідним трафаретом додається) (а.с. 24).
Власником вище згаданого транспортного засобу є ПП «Тернвояж» (позивач).
Під час здійснення заходів державного нагляду (контролю), перевірено наявність документів, передбачених статтею 53 Закону України «Про автомобільний транспорт».
За результатами проведення рейдової перевірки було складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №ОАР042271 від 07.07.2025.
В акті зафіксовано порушення вимог абз.6 ч.1 ст. 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт», а саме: під час виконання нерегулярних міжнародних перевезень пасажирів маршрутом «Київ-Болгарія» відсутній наявний контрольний документ журнал INTERBUS.
Водій будь-яких зауважень чи заперечень щодо встановлених порушень не надав, акт підписав. Інших доказів на спростування вказаних порушень представником позивача до суду не надано.
Як вже зазначалось судом, статтею 60 Закону №2344-III передбачена відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт.
Відповідно до абзацу 6 частини першої статті 60 Закону №2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за виконання резидентами та/або нерезидентами України міжнародних перевезень пасажирів чи вантажів без документів, визначених статтею 53 цього Закону, - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;
Непред`явлення або відсутність під час проведення перевірки визначених статтею 53 Закону №2344-ІІІ документів, на підставі яких виконуються міжнародні перевезення пасажирів, свідчить про порушення автомобільним перевізником законодавства про автомобільний транспорт, що, відповідно, має наслідком застосування адміністративно-господарських штрафів, визначених статтею 60 Закону №2344-ІІІ.
Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку, що доводи та твердження позивача не свідчать про порушення відповідачем законодавства про автомобільний транспорт, а оскаржувана постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу є правомірною та такою, що відповідає вимогам закону, а відтак скасуванню не підлягає. Штрафна санкція до ПП “Тернвояж” як перевізника застосована правомірно.
Відповідач довів правомірність оскаржуваних дій та постанови, такі дії та рішення вчинені (прийняті) з дотриманням вимог частини другої статті 2 КАС України, у зв`язку із чим у задоволенні позовних вимог про визнання дій протиправними та скасування постанови належить відмовити.
Підстави для розподілу судових витрат відповідно до статті 139 КАС України відсутні.
Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:
У задоволенні позову Приватного підприємства “Тернвояж” до Відділу державного нагляду (контролю) у Тернопільській області, Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови №081111 від 02.09.2025 відмовити повністю. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Повне судове рішення складено 20 січня 2026 року.
Реквізити учасників справи:
позивач:
- Приватне підприємство "ТЕРНВОЯЖ" (місцезнаходження/місце проживання: вул. Галицька, 38,м. Тернопіль,Тернопільський р-н, Тернопільська обл.,46002, код ЄДРПОУ/РНОКПП 33271606); 
відповідач:
- Відділ державного нагляду (контролю) у Тернопільській області Державної служби України з безпеки на транспорті (місцезнаходження/місце проживання: вул. Тролейбусна, 12,м. Тернопіль,Тернопільська обл., Тернопільський р-н,46027, код ЄДРПОУ/РНОКПП 39816845). 
- Державна служба України з безпеки на транспорті (місцезнаходження/місце проживання: вул. Антоновича, 51,м. Київ,03150, код ЄДРПОУ 39816845). 

Головуючий суддя Подлісна І.М.