Україна
Донецький окружний адміністративний суд 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2026 року Справа№200/8990/25 

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді – Голошивця І.О., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування постанови, та зобов`язання вчинити певні дії.

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просить суд:
- визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 1127398463/1127398463-2025-1 від 04.11.2025 про відмову у здійсненні страхових виплат ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області прийняти рішення про поновлення нарахування та виплати страхових виплат ОСОБА_1 з дати припинення у спосіб, встановлений ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і на виконання п. 8 Порядку виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання) та здійснення страхових виплат за страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, особам, які тимчасово проживають за межами України, або проживають на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, або виїхали з тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України та проживають на підконтрольній Україні території, затвердженого постановою КМУ № 299 від 11.02.2025 року.
Позов вмотивовано тим, що позивач перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі відповідач) як отримувач страхових виплат. В свою чергу, відповідачем припинено нарахування регресу з 2022 року неправомірно. Позивач зауважив, що ним було подано заяву про поновлення виплат, але постановою №1127398463/1127398463-2025-1 від 04.11.2025 прийнятою відповідачем було відмовлено у поновленні виплат. Причину прийняття негативного рішення відповідач не зазначив. Позивач зауважив, що з оспорюваним рішенням відповідача неможливо погодитися, оскільки воно є безпідставним з правової точки зору і дискримінаційним по відношенню до нього як пенсіонера.
Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив наступне, що позивач перебував на постійному обліку та отримував щомісячні страхові виплати у Волноваському міському відділенні УВД ФССУ в Донецькій області та отримував щомісячні страхові виплати по 31.08.2022. Постановою відділення від 30.09.2022 №14010/42454/483/66 «Про припинення (затримання) щомісячної страхової виплати» виплати були припинені з 01.09.2022 згідно з п.6 ч.1 ст.46, ч.2 ст.16 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» - невідоме місце мешкання. Відповідач зазначив, що позивач 01.11.2025 звернувся через веб-портал Пенсійного фонду до Головного управління з заявою про продовження щомісячної страхової виплати. Відповідач зауважив, що у зв`язку з тим, що позивачем не були дотримані вимоги Порядку виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) та здійснення страхових виплат за страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, особам, які тимчасово проживають за межами України, або проживають на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, або виїхали з тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України та проживають на підконтрольній Україні території, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 № 299 (далі Порядок - № 299), а саме: заява подана не за допомогою «Дія.Підпис» і при цьому відсутня інформація щодо проходження ідентифікації потерпілим, в продовженні страхових виплат заявнику було відмовлено. Про прийняте рішення позивачу було повідомлено листом від 11.11.2025 № 500-0217-8/120110. Відповідач зазначив, що за період з 01.09.2022 по теперішній час щомісячні страхові виплати позивачу не нараховувалися, заборгованість перед потерпілим відсутня. Згідно з актом прийому-передачі паперова справа ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області не передавалася. Відповідач зауважив, що порядок дій територіальних органів ПФУ при розгляді та вирішенні продовження щомісячних страхових виплат здійснюється на підставі поданої заяви встановленої форми та виключно у способи визначені ст. 37-38 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та конкретизований нормами розділу II Порядку призначення, перерахування та здійснення страхових виплат за загальнообов`язковим державним соціальних страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України №4-1 від 26.01.2024. Скориставшись своїм правом, позивач звернувся 01.11.2025 року через веб портал електронних послуг Пенсійного фонду України, з заявою про продовження щомісячних страхових виплат. Як вбачається з листа від 11.11.2025 № № 500-0217-8/120110, яким була надана відповідь ОСОБА_1 , що щомісячні страхові виплати були припинені з 01.09.2022 на підставі ч.1 п.6 ст.46, ч.2 ст.16 Закону України № 1105-XIV Волноваським відділенням управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області з позначкою «невідоме місце мешкання» відповідно до п.1.12 розділу 1 Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 11 від 9.07.2018 «Про затвердження Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат» (що діяв на момент припинення щомісячних страхових виплат) згідно з рекомендаціями Міністерства фінансів України щодо проведення щомісячної верифікації страхових виплат. В зв`язку з тим, що ним не були дотримані вимоги Порядку № 299, а саме: заява подана не за допомогою «Дія.Підпис» і при цьому відсутня інформація щодо проходження ідентифікації потерпілим. Відповідно до абз. 4 п. 8 Порядку № 299, страхові виплати, виплату яких припинено до набрання чинності цією постановою, поновлюються за заявами про поновлення виплати страхових виплат, що надійшли до органів Пенсійного фонду України, зокрема поданими з використанням віддаленого кваліфікованого електронного підпису «Дія.Підпис» («Дія ID»), або через особистий кабінет на вебпорталі електронних послуг Пенсійного фонду України, у разі встановлення органами Пенсійного фонду особи отримувача в режимі відеоконференцзв`язку, під час якого пред`являються документи, що посвідчують особу. Відповідач просив відмовити у задоволені позовної заяви позивача у повному обсязі.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 25.11.2025 клопотання позивача про відстрочення від сплати судового збору задоволено. Ухвалено відстрочити сплату судового збору у розмірі 968,96 грн. за подання даного адміністративного позову до винесення рішення по даній справі. Відкрито провадження у справі та вирішено справу розглянути в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) з урахуванням приписів ч.2 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України. Встановлений відповідачу строк для надання на адресу суду: відзиву на позовну заяву та усіх наявних доказів на підтвердження зазначеного у ньому; копію страхової справи позивача; постанову №1127398463/1127398463-2025-1 від 04.11.2025 року, якою було відмовлено у здійсненні страхових виплат позивачу; підстави які слугували прийняттю рішення про припинення страхових виплат позивачу у 2022 році; довідку, в якій зазначити з якої саме дати було припинено страхові виплати позивачу та окремо зазначити суму заборгованості та період за який виникла дана заборгованість. 
Про відкриття провадження у справі, учасники справи повідомлені в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, про що свідчить наявність кабінету електронного суду у представника позивача адвоката Єфімік О.О. та відповідача, про що свідчить відповідна відмітка де в графі «доставлено» зазначено - 25.11.2025 року.

Розглянувши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач – ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) є громадянином України, про що свідчить паспорт серії НОМЕР_2 , який виданий Волноваським РВ УМВС України в Донецькій області від 09.02.2000 року.
Позивачу встановлена третя група інвалідності та ступінь втрати професійної працездатності у відсотках складає 50%, яка встановлена безстроково з 22.09.2011 року, що підтверджується довідками: серії ДОН-04 №034510 від 22.09.2011 року, Серії 10 ААБ №044226 від 22.09.2011 року. 
Варто зазначити, що відповідач у своєму відзиві зазначив наступне: - « ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ЕОС НОМЕР_3 ) перебував на постійному обліку у Волноваському міському відділенні УВД ФССУ в Донецькій області та отримував щомісячні страхові виплати по 31.08.2022. Постановою відділення від 30.09.2022 № 14010/42454/483/66 «Про припинення (затримання) щомісячної страхової виплати» виплати були припинені з 01.09.2022 згідно з п. 6 ч. 1 ст. 46, ч. 2 ст. 16 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі – Закон №1105-XIV) (невідоме місце мешкання). […]. Як вбачається з листа від 11.11.2025 № № 500-0217-8/120110, яким була надана відповідь ОСОБА_1 , що щомісячні страхові виплати були припинені з 01.09.2022 на підставі ч.1 п.6 ст.46, ч.2 ст.16 Закону України № 1105-XIV Волноваським відділенням управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області з позначкою «невідоме місце мешкання» відповідно до п.1.12 розділу 1 Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 11 від 9.07.2018 «Про затвердження Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат» (що діяв на момент припинення щомісячних страхових виплат) згідно з рекомендаціями Міністерства фінансів України щодо проведення щомісячної верифікації страхових виплат.».
Відповідно до приписів ч.1 ст.78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.
Отже, наявність встановленої безстроково інвалідності не заперечується учасниками справи та підтверджується відповідними доказами наявними в матеріалах справи.
Відповідач – Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, (ЄДРПОУ: 13486010) є юридичною особою та є суб`єктом владних повноважень у відповідності до приписів п. 7 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України.
Суд зазначає, що з 01 січня 2023 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 21 вересня 2022 року № 2620-IX, ч. 2 розділу VII Прикінцеві та перехідні положення якого припинено Фонд соціального страхування України та управління виконавчої дирекції Фонду, реорганізувавши їх шляхом приєднання до Пенсійного фонду України з 1 січня 2023 року. Пенсійний фонд України та його територіальні органи є правонаступниками Фонду соціального страхування України, його виконавчої дирекції, управлінь виконавчої дирекції Фонду та їх відділень. Кабінету Міністрів України у встановленому порядку вжити заходів, що випливають із цього Закону.
Частинами 3 - 8 розділу VII Прикінцеві та перехідні положення вказаного Закону (Закону України від 21 вересня 2022 року № 2620-IX) також визначено, що до завершення заходів, пов`язаних з приєднанням до Пенсійного фонду України Фонду соціального страхування України та його робочих органів, виконання функцій та завдань, передбачених цим Законом, забезпечують у межах компетенції виконавча дирекція та робочі органи Фонду соціального страхування України. Установлено, що нормативно-правові та розпорядчі акти Фонду соціального страхування України діють до затвердження відповідних рішень Пенсійним фондом України. Фонду соціального страхування України забезпечити передачу Пенсійному фонду України особових справ потерпілих (членів їхніх сімей), баз даних, носіїв інформації та програмного забезпечення щодо ведення обліку та здійснення страхових виплат у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Установлено, що з дня набрання чинності цим Законом платники страхових внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, платники єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та отримувачі виплат (матеріального забезпечення) є такими, що зареєстровані (взяті на облік) Пенсійним фондом України. Їх перереєстрація не здійснюється. Стягнення та погашення заборгованості із страхових внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, пенсійне страхування, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, у тому числі в судовому порядку, у справах про банкрутство, за виконавчими документами, провадження за якими відкрито до дня набрання чинності цим Законом, здійснюють територіальні органи Пенсійного фонду України.
Отже, з 01 січня 2023 року (у зв`язку з припиненням Фонду соціального страхування України та управлінь виконавчої дирекції Фонду, які реорганізуються шляхом приєднання до Пенсійного фонду України) повноваження управлінь виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в областях передані до відповідних територіальних органів Пенсійного фонду України.
Судом також встановлено, що станом на час розгляду справи Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області припинено.
Суд зазначає, що Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, будучи територіальним органом Пенсійного фонду України, є правонаступником Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, отже, є належним відповідачем у даній справі, що також не заперечується сторонами по справі. 
Як встановлено судом та не заперечується сторонами по справі, підтверджується матеріалами справи, позивач перебував на обліку у Волноваському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області з 01.04.2001 року та отримував щомісячні страхові виплати.
Судом встановлено, що позивач отримував щомісячні страхові виплати у вищезазначеному відділенні по 31.08.2022 року, що також підтверджується наявною в матеріалах справи копією відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела та суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору, з якої судом встановлено, що позивач з січня 2022 року по серпень 2022 року отримував соціальні виплати з відповідних бюджетів від Волноваського відділення Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області. 
На підставі постанови Волноваського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області від 30.09.2022 року №14010/42454/483/66 «Про припинення (затримання) щомісячної страхової виплати» на підставі ч.3 ст.44, ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» позивачу було затримано щомісячну страхову виплату в розмірі – 9 396,12грн. Підставою затримання зазначено – п.6 ч.1 ст.46, ч.2 ст.16 Закону №1105-ХІV (невідоме місце мешкання). Виплату затримано з 01 вересня 2022 року.
Позивачем засобами веб-порталу Пенсійного фонду до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надійшла заява про продовження щомісячної страхової виплати від 01.11.2025 року. 
Відповідачем на його заяву було прийнято постанову №1127398463/1127398463-2025-1 від 04.11.2025 року «про відмову у здійсненні страхових виплат/наданні соціальних послуг», в якій було зазначено: вид страхової виплати – трудове каліцтво, в графі застрахована особа та заявник – зазначені дані позивача, та зазначено, що відповідно до заяви з документами, які до неї було додано та статті 39 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» постановлено відмовити у здійсненні страхових виплат і наданні соціальних послуг у зв`язку – «в інших випадках, передбачених законом: відсутність інформації, що підтверджує право на страхову виплату (документи)».
В свою чергу, у відзиві на позовну заяву відповідач зазначив: - «В зв`язку з тим, що ним не були дотримані вимоги Порядку виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) та здійснення страхових виплат за страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, особам, які тимчасово проживають за межами України, або проживають на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, або виїхали з тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України та проживають на підконтрольній Україні території , затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 № 299 (далі Порядок - № 299), а саме: заява подана не за допомогою «Дія.Підпис», і при цьому відсутня інформація щодо проходження ідентифікації потерпілим, в продовженні страхових виплат заявнику було відмовлено.».
З наданої довідки відповідачем, судом встановлено, що позивачу були виплачені щомісячні страхові виплати по 31.08.2022 року (включно), з 01.09.2022 по теперішній час доказів нарахування та виплати позивачу страхових виплат матеріали справи не містять, доказів протилежного відповідачем по справі не надано. 
Не погодившись із припиненням відповідачем щомісячних страхових виплат, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду. Отже, спірним питанням у даній справі є припинення щомісячних страхових виплат позивачу.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Частиною 1 ст. 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до ст. 173 Кодексу законів про працю України, шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.
Згідно зі ст. 1 Закону України Основи законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 14 січня 1998 року № 16/98-ВР, загальнообов`язкове державне соціальне страхування - це система прав, обов`язків і гарантій, яка передбачає надання соціального захисту, що включає матеріальне забезпечення громадян у разі хвороби, повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати страхових внесків власником або уповноваженим ним органом, громадянами, а також бюджетних та інших джерел, передбачених законом.
Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 1105, тут і далі в редакції, чинній на момент припинення позивачу страхових виплат).
Статтею 36 Закону № 1105 визначено, що страховими виплатами є грошові суми, які Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку. Страхові виплати складаються із: 1) страхової виплати втраченого заробітку (або відповідної його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (далі - щомісячна страхова виплата); 2) страхової виплати в установлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам його сім`ї та особам, які перебували на утриманні померлого); 3) страхової виплати дитині, яка народилася з інвалідністю внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності; 4) страхових витрат на медичну та соціальну допомогу.
Строки проведення страхових виплат визначені ст. 47 вказаного Закону № 1105.
Відповідно ч. 1 ст. 47 Закону № 1105, страхові виплати провадяться щомісячно в установлені Фондом дні на підставі постанови цього Фонду або рішення суду: 1) потерпілому - з дня втрати працездатності внаслідок нещасного випадку або з дати встановлення професійного захворювання; 2) особам, які мають право на виплати у зв`язку зі смертю годувальника, - з дня смерті потерпілого, але не раніше дня виникнення права на виплати.
Частинами 5 та 6 ст. 47 Закону № 1105 визначено, що страхові виплати провадяться протягом строку, на який встановлено втрату працездатності у зв`язку із страховим випадком, а фінансування додаткових витрат згідно з цим Законом - протягом строку, на який визначено потребу в них. Страхові виплати провадяться протягом строку, встановленого МСЕК або ЛКК. Строк проведення страхових виплат продовжується з дня їх припинення і до часу, встановленого при наступному огляді МСЕК або ЛКК, незалежно від часу звернення потерпілого або заінтересованих осіб до Фонду.
При цьому, сума страхових виплат за минулий час виплачується за умови підтвердження МСЕК втрати працездатності та причинного зв`язку між настанням непрацездатності та ушкодженням здоров`я.
Згідно з ч. 4 та 7 ст. 47 Закону № 1105, виплати, призначені, але не одержані своєчасно потерпілим або особою, яка має право на одержання виплат, провадяться за весь минулий час, але не більш як за три роки з дня звернення за їх одержанням.
Якщо потерпілому або особам, які мають право на одержання страхової виплати, з вини Фонду своєчасно не визначено або не виплачено суми страхової виплати, ця сума виплачується без обмеження протягом будь-якого строку та підлягає коригуванню у зв`язку із зростанням цін на споживчі товари та послуги в порядку, встановленому ст.34 Закону України «Про оплату праці».
Судом встановлено, що відповідно до копії довідки Серії 10 ААБ № 044226 від 22 вересня 2011 року позивачу встановлена третя група інвалідності безстроково; відповідно до копії довідки МСЕК серії ДОН-04 №034510 позивачу встановлено 50% втрати професійної працездатності з 22.09.2011 року, позивач перебуває на обліку з 01.04.2001 року у Волноваському відділенні управління Фонду соціального страхування в Донецькій області, та має зареєстрований страховий випадок профзахворювання, що отримане 11.07.2000 року; на підставі наявних в матеріалах справи доказів судом встановлено, що позивач до часу припинення нарахування та виплати щомісячних страхових виплат – 01.09.2022 року постійно отримував ці страхові виплати.
Враховуючи наведене, беручи до уваги не надання відповідачем суду доказів на підтвердження прийняття рішення про скасування постанови про призначення позивачу страхової виплати (довічно), суд висновує, що як станом на час виникнення спірних правовідносин, так і станом на час розгляду справи страхові виплати, призначені позивачу у зв`язку із втратою працездатності внаслідок трудового каліцтва та профзахворювання, мали нараховуватись та сплачуватись останньому безстроково.
Згідно зі ст. 46 Закону № 1105 (у редакції на момент припинення виплати позивачу страхових виплат), страхові виплати і надання соціальних послуг припиняються:
1) на весь час проживання потерпілого за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України;
2) на весь час, протягом якого потерпілий перебуває на державному утриманні, за умови, що частка виплати, яка перевищує вартість такого утримання, надається особам, які перебувають на утриманні потерпілого;
3) якщо з`ясувалося, що виплати призначено на підставі документів, які містять неправдиві відомості. Сума витрат на страхові виплати, отримані застрахованим, стягується в судовому порядку;
4) якщо страховий випадок настав внаслідок навмисного наміру заподіяння собі травми;
5) якщо потерпілий ухиляється від медичної чи професійної реабілітації або не виконує правил, пов`язаних з установленням чи переглядом обставин страхового випадку, або порушує правила поведінки та встановлений для нього режим, що перешкоджає одужанню;
6) в інших випадках, передбачених законодавством.
З аналізу норм статті 46 Закону № 1105-XIV вбачається, що визначені законодавством підстави припинення виплат не є вичерпними.
Суд вважає, що перелік підстав для припинення виплати страхових виплат в Законі закріплено з метою недопущення нецільового використання коштів Фонду, що виділяються на такі виплати, та унеможливлення свавільного втручання органів державної влади у право особи на її отримання.
В Україні визнається і діє принцип верховенства права (частина перша статті 8 Конституції України), одним з елементів якого є правова визначеність положень законів та інших нормативно-правових актів.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про протиправність нездійснення позивачу страхових виплат з 01 вересня 2022 року.
Відповідно до пункту 5 Порядку виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання) та здійснення страхових виплат за страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, особам, які тимчасово проживають за межами України, або проживають на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, або виїхали з тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України та проживають на підконтрольній Україні території, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2025 року № 299 (далі – Порядок № 299) передбачено, що виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), страхових виплат проводиться територіальним органом Пенсійного фонду України, в якому особа востаннє перебувала на обліку, або за заявою одержувача: за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання на території України; за зазначеним у заяві місцем проживання (перебування) на підконтрольній Україні території.
У разі відсутності заяви, передбаченої абзацами першим - третім цього пункту, територіальний орган Пенсійного фонду України, який проводить виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), страхових виплат, визначається постановою правління Пенсійного фонду України.
Згідно з пунктом 6 Порядку № 299, одержувачам, які тимчасово проживають за межами України, і тим, які проживають на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), страхових виплат здійснюється за умови проходження особою фізичної ідентифікації до 31 грудня кожного календарного року.
У пункті 7 указаного Порядку зазначено, що в разі відсутності в територіальних органах Пенсійного фонду України інформації про проходження фізичної ідентифікації станом на 31 грудня календарного року одержувачами, які тимчасово проживають за межами України або які проживають на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, з 1 січня року, наступного за календарним роком, у якому особа зобов`язана пройти ідентифікацію, виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) припиняється відповідно до пункту 4-1 частини першої статті 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а страхові виплати припиняються відповідно до пункту 8 частини першої статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».
Приписами пункту 8 Порядку № 299 установлено, що поновлення виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) особам, виплату пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) яким припинено відповідно до пункту 4-1 частини першої статті 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а також поновлення страхових виплат особам, яким їх припинено відповідно до пункту 8 частини першої статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду України:
- після проходження фізичної ідентифікації протягом року з дати припинення виплати;
- за заявами про поновлення пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), страхових виплат, що надійшли до Пенсійного фонду України, зокрема поданими з використанням віддаленого кваліфікованого електронного підпису "Дія.Підпис" ("Дія ID"), створеного за допомогою мобільного додатка Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (Дія), або через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України, у разі встановлення органами Пенсійного фонду України особи отримувача у режимі відеоконференцзв`язку із дотриманням вимог законодавства у сфері електронних довірчих послуг, під час якого пред`являються документи, що посвідчують особу.
Пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) та страхові виплати, виплату яких припинено до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2025 р. № 299 «Про деякі особливості виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання) та страхових виплат за страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», у зв`язку з непроходженням одержувачем фізичної ідентифікації, скасуванням дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесенням відомостей про це до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, поновлюються за заявами про поновлення виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), страхових виплат, що надійшли до органів Пенсійного фонду України, зокрема поданими з використанням віддаленого кваліфікованого електронного підпису "Дія.Підпис" ("Дія ID"), створеного за допомогою мобільного додатка Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (Дія), або через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України, у разі встановлення органами Пенсійного фонду України особи отримувача в режимі відеоконференцзв`язку із дотриманням вимог законодавства у сфері електронних довірчих послуг, під час якого пред`являються документи, що посвідчують особу.
Одержувачі, які тимчасово проживають за межами України або отримали тимчасовий захист або статус біженця, заяву про поновлення виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), страхових виплат можуть надіслати поштою в порядку, передбаченому абзацом восьмим пункту 6 цього Порядку.
Під час поновлення виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), страхових виплат відповідно до цього пункту виплата проводиться за період, за який особі не було виплачено пенсію (щомісячне довічне грошове утримання), страхові виплати після їх припинення, на умовах, передбачених частиною першою статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та частиною четвертою статті 41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».
Оскільки страхові виплати були припинені протиправно, позивач має право на їх поновлення з дати припинення.
При цьому пункт 8 Порядку № 299 не підлягає застосуванню до спірних правовідносин у цій справі, оскільки страхові виплати позивачу були припинені протиправно, не з підстав передбачених Законом № 1105-XIV.
Відповідачем не надано доказів того, що страхові виплати припинені у зв`язку з непроходженням одержувачем фізичної ідентифікації.
Отже, право позивача на страхові виплати має бути поновлено у зв`язку із тим, що таке припинення було здійснене не на підставі Закону.
Суд звертає увагу на те, що згідно з частини 7 статті 41 Закону № 1105-XIV, якщо потерпілому або особам, які мають право на одержання страхових виплат, з вини уповноваженого органу управління або його територіальних органів своєчасно не призначено або не виплачено суму страхової виплати, ця сума виплачується без обмеження протягом будь-якого строку та підлягає коригуванню у зв`язку з підвищенням цін на споживчі товари та послуги в порядку, встановленому статтею 34 Закону України «Про оплату праці».
З урахуванням вищезазначеного та зважаючи на встановлені обставини справи та наведені вище норми права, якими врегульовані спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що постанову відповідача №1127398463/1127398463-2025-1 від 04.11.2025 про відмову у здійсненні страхових виплат позивачу, прийняте відповідачем не на підставі, не у спосіб, що визначені Конституцією та Законами України, та без урахування всіх обставин, що мають значення для його прийняття, а тому є протиправною та підлягає скасуванню.
Також слід зазначити, що Волноваським відділенням управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області було прийнято постанову від 30.09.2022 №14010/42454/483/66 «Про припинення (затримання) щомісячної страхової виплати» з 01.09.2022, з метою ефективного поновлення прав позивача, з урахуванням ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, яка передбачає, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог та суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. 
В даному випадку, суд дійшов висновку про визнання протиправним та скасуванням даної постанови, а також вважає за необхідне зобов`язати відповідача поновити нарахування та виплату щомісячних страхових виплат позивачу з 01 вересня 2022 року.
Враховуючи, що відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження наявності підстав, встановлених Законом для припинення та невиплати сум позивачу раніше призначених щомісячних страхових виплат за попередній період з 01 вересня 2022 року, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.
З урахуванням наведеного, суд дійшов до висновку задовольнити позовні вимоги позивача, шляхом визнання протиправною та скасувати постанову Волноваського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області від 30.09.2022 №14010/42454/483/66 «Про припинення (затримання) щомісячної страхової виплати» позивачу з 01.09.2022, визнати протиправною та як наслідок скасувати постанову Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 1127398463/1127398463-2025-1 від 04.11.2025 про відмову у здійсненні страхових виплат позивачу, та як похідна вимога, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області відновити нарахування та виплату позивачу щомісячних страхових виплат з 01 вересня 2022 року та виплатити заборгованість із щомісячних страхових виплат, яка виникла з 01 вересня 2022 року по день поновлення страхових виплат. 
Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню. 
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах «Салов проти України», «Проніна проти України» та «Серявін та інші проти України»: принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії»).
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. 
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 25.11.2025 клопотання позивача про відстрочення від сплати судового збору задоволено. Ухвалено відстрочити сплату судового збору у розмірі 968,96 грн. за подання даного адміністративного позову до винесення рішення по даній справі.
Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області судовий збір за подання даного адміністративного позову у сумі 968,96 грн. за реквізитами Державна судова адміністрація України код ЄДРПОУ 26255795, адреса:01021, м. Київ, вулиця Липська, будинок 18/5, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ):37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106. 

Керуючись ст.ст. 2, 5-10, 72-90, 139, 242-246, 255, 257-263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,- 

ВИРІШИВ: 

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (адреса: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, буд.3, ЄДРПОУ: 13486010) про визнання протиправним та скасування постанови, та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити повністю.
Визнати протиправною та скасувати постанову Волноваського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області від 30.09.2022 №14010/42454/483/66 «Про припинення (затримання) щомісячної страхової виплати» ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) з 01.09.2022. 
Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (ЄДРПОУ: 13486010) № 1127398463/1127398463-2025-1 від 04.11.2025 про відмову у здійсненні страхових виплат ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ).
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (ЄДРПОУ: 13486010) відновити нарахування та виплату ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) щомісячних страхових виплат з 01 вересня 2022 року та виплатити заборгованість із щомісячних страхових виплат, яка виникла з 01 вересня 2022 року по день поновлення страхових виплат. 
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (адреса: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, буд.3, ЄДРПОУ: 13486010) судові витрати у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 копійок за наступними реквізитами - Державна судова адміністрація України код ЄДРПОУ 26255795, адреса:01021, м. Київ, вулиця Липська, будинок 18/5, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ):37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106. 
Повний текст рішення складено та підписано 20 січня 2026 року.
Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Суддя І.О. Голошивець