ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2025 року	Львів	Справа № 380/18624/25 пров. № А/857/44455/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
судді-доповідача -	Шевчук С. М.	
суддів -	Кухтея Р. В.	
 за участю секретаря судового засідання   	Носа С. П. Вовка А.Ю.	
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2025 року у справі № 380/18624/25 за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до  Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про скасування постанови, 
місце ухвалення судового рішення  	м.Львів	
Розгляд справи здійснено за правилами	позовного провадження в окремих категоріях термінових справ	
суддя у І інстанції	Кухар Н.А.	
дата складання повного тексту рішення	не зазначена	

ВСТАНОВИВ:
        І. ОПИСОВА ЧАСТИНА
До Львівського окружного адміністративного суду звернулося Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея,10; код ЄДРПОУ 13814885) з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (пл. Шашкевича, 1, м. Львів, 79000; код ЄДРПОУ 43316386) в якому просило суд скасувати постанову від 03.09.2025 ВП № 78656238 про накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області в розмірі 5100,00 грн.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2025 року у справі № 380/18624/25 у задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея,10; код ЄДРПОУ 13814885) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (пл. Шашкевича, 1, м. Львів, 79000; код ЄДРПОУ 43316386) про скасування постанови відмовлено повністю.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позов задовольнити. В обґрунтування апеляційної скарги  вказує, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
В доводах апеляційної скарги вказує, що  рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04.10.2023 у справі №380/16988/23 виконано та проведено перерахунок пенсії з 01.01.2016 з розрахунку 90% сум грошового забезпечення. Доплата пенсії з 01.01.2016 по 30.11.2019 становить 79980,37 грн. (різниця між розміром пенсії перерахованої за рішенням суду та фактично виплаченої пенсії). Рішення виконано з врахуванням попереднього рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29.07.2022 у справі №380/9539/22 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок пенсії з 01.12.2019 відповідно до довідки, виготовленої Державною установою “Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області” Міністерства внутрішніх справ України від 04.06.2021 № 1006 про розмір грошового забезпечення за листопад 2019 року, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції". Основний розмір пенсії обрахований з врахуванням основних та додаткових видів грошового забезпечення. У рішенні Львівського окружного адміністративного суду від 29.07.2022 у справі №380/9539/22 не було предметом розгляду відсоткове значення розміру пенсії 90%. Рішення виконано відповідно до покладених судом зобов`язань, в межах компетенції та в порядку, визначеному чинним законодавством. Відсутність в судовому рішенні кінцевої дати виплати пенсії, не породжує у відповідача обов`язку довічно здійснювати виплату пенсії, в розмірах, встановлених на виконання судового рішення. Такий обов`язок припиняється у разі зміни правового регулювання виплати зазначених соціальних виплат, оскільки судове рішення ґрунтувалось на попередніх нормах, які втратили чинність.
Відповідач   своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до частини 4  статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України  (далі  КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Про дату, час та місце розгляду справи  сторони повідомлені через електронний кабінет сервісу "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС), підтвердженням чого є відповідні дані  автоматизованої системи  документообігу суду.
В судове засідання представник відповідача не прибув, про причини неприбуття не повідомив. Клопотань про відкладення  слухання справи не направляв.
В судовому засіданні представник позивача Камінська Ю.І. надала пояснення та підтримала доводи апеляційної скарги.  

ІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Ухвалюючи судове рішення про  відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що у рішенні суду від 04 жовтня 2023 року  у справі 380/16988/23 чітко зазначено, що відсотковий розмір грошового забезпечення при перерахунку пенсії залишається сталим (не змінюється) та застосовується у розмірі, визначеному на момент призначення пенсії, тому здійснення  перерахунку пенсії лише по листопад 2019 року є неправомірним.
Враховуючи вищенаведене, суд  зазначає, що рішення суду  станом на день винесення оскаржуваної постанови не виконано, тому відповідачем винесено постанову про накладення штрафу відповідно до норм законодавства.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2023 року у справі 380/16988/23 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії ОСОБА_1 з 90% до 70% сум грошового забезпечення за період з 01.01.2016.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, Львівська область, місто Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, ідентифікаційний код 13814885) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсії за вислугу років з 01.01.2016 відповідно до статті 63 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служб, та деяких інших осіб” від 09.04.1992 №2262-XII, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90% сум грошового забезпечення, з урахуванням раніше проведених виплат.
04.10.2023 року виписано виконавчий лист.
21.07.2025 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яку скеровано сторонам виконавчого провадження до відома та виконання. 
21.07.2025 державним виконавцем винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження. 
21.07.2025 державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору. 
03.09.2025 державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області   в розмірі 5100 грн.  за невиконання рішення суду.     
Не погоджуючись з такою постановою про накладення штрафу Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області    оскаржило її до суду.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.
Частиною другою  статті 19 Конституції України  обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Відповідно до частини першої  статті 287 КАС України  учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.
Частиною першою статті 1 Закону України «Про виконавче провадження (далі - Закон №1404-VIII) встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до частини першої  статті 13 Закону №1404-VIII  під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша  статті 18 Закону №1404-VIII).
Відповідно до пунктів 1 та 16 частини третьої  статті 18 Закону №1404-VІІІ  виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього  Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.
Відповідно до частини першої  статті 26 Закону №1404-VIII  виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у  статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
  Відповідно до частин третьої, четвертої  статті 64-1 Закону №1404-VIII  у разі невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт та виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною першою  статті 75 цього Закону. У постанові зазначаються вимога виконувати рішення та попередження про кримінальну відповідальність.
У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт, виносить постанову про накладення на боржника штрафу в подвійному розмірі, надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, звертається з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до суду за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби, виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами (із врахуванням обмежень, передбачених частиною десятою  статті 71 цього Закону) та вживає інші заходи примусового виконання рішення, передбачені цим Законом.
Статтею 75 Закону №1404-VIII  визначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.
Предметом спору у даній справі є перевірка правомірності постанови державного виконавця про накладення штрафу від 03.09.2025 у  ВП № 78656238 на Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області в розмірі 5100,00 грн.
Повертаючись до матеріалів справи  судом установлено, що Головному управління Пенсійного фонду України у Львівській області належало до виконання  рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2023 року у справі 380/16988/23, яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років з 01.01.2016 відповідно до статті 63 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служб, та деяких інших осіб” від 09.04.1992 №2262-XII, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90% сум грошового забезпечення, з урахуванням раніше проведених виплат.
При цьому у рішенні суду від 04 жовтня 2023 року  у справі 380/16988/23 чітко зазначено, що відсотковий розмір грошового забезпечення при перерахунку пенсії залишається сталим (не змінюється) та застосовується у розмірі, визначеному на момент призначення пенсії.
Отож, назване судове  рішення не містило граничної дати такого перерахунку пенсії виходячи з відсоткового значення розміру пенсії  позивача у розмірі 90% сум грошового забезпечення.  Як наслідок перерахунок та виплата пенсії позивачу у розмірі 90% сум грошового забезпечення має проводиться пенсійним фондом  до фактичної  зміни правового регулювання відсоткового розміру пенсії вказаній категорії пенсіонерів.
Натомість згідно наданого розрахунку на доплату пенсії ОСОБА_1 позивачем проведено  перерахунок пенсії з відсоткового значення розміру пенсії 90% сум грошового забезпечення з  січня 2016 по листопад 2019 року.
Дослідивши  доводи апеляційної скарги колегія суддів зазначає, що впродовж 2019-2025 років чинне законодавство з питань пенсійного забезпечення  осіб  (пенсія яким призначена відповідно до Закону №2262-XII)  не містило змін, які стосувалися зменшення/збільшення відсоткового розміру пенсії  вказаній категорії осіб.
Відтак,  обмеження відповідачем перерахунку пенсії  у розмірі 90% сум грошового забезпечення - листопадом 2019 року є неправомірним та таким, що не забезпечує повного виконання обумовленого судового рішення.
З урахуванням обумовленого колегія суддів приходить до висновку, що  оскаржуване рішення винесено відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені  Конституцією  та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано та  обґрунтовано.
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Відповідно до статті 8 Конституції України, статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України та частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» (рішення від 21 січня 1999 року), зокрема, зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Європейської конвенції з прав людини і зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент.
Тому за наведених вище підстав, якими обґрунтовано судове  рішення, суд не убачає необхідності давати докладну відповідь на інші аргументи, зазначені сторонами, оскільки вони не є визначальними для прийняття рішення у  цій справі.
Враховуючи викладене колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.
Колегія суддів зазначає, що підстави для перерозподілу та присудження судових витрат  у даній справі - відсутні.
Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,  
                                             П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення.
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2025 року у справі № 380/18624/25 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та підлягає касаційному оскарженню шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.  

Головуючий суддя	 	С. М. Шевчук 	
судді	 	Р. В. Кухтей 	
 	 	С. П. Нос  	
Повне судове рішення складено 16 грудня 2025 року