ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 січня 2026 року м. Чернігів Справа № 620/12504/25
Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Виноградової Д.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, 
У С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі також позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі також відповідач), у якому просить: 
визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 27.10.2025 № 974200111752 про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії; 
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із врахуванням заробітної плати згідно довідок від 31 березня 2025 року № 01/01/13/05/04/03-02/02/395 та № 01/01/13/05/04/03-02/02/396, які видані ПАТ «Укрнафта», та виплатити виниклу заборгованість з урахуванням раніше виплачених сум з дня подання заяви - 20.10.2025.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач безпідставно відмовив у перерахунку його пенсії з урахуванням вказаних вище довідок, право на що позивач має за законом.
У відзиві відповідач заперечує щодо заявлених позовних вимог та просить відмовити у їх задоволенні, посилаючись на те, що форма довідки про заробітну плату працівників в зоні відчуження в 1986- 1990 роках, затверджена наказом Міністерства соціальної політики України від 12.10.2012 №644 та видається на підставі первинних документів. Для перерахунку пенсії ОСОБА_1 надав довідки №01/01/13/05/04/03-02/02/395 від 31.03.2025 року за період з 15 травня 1986 по 26 травня 1986 року та №01/01/13/05/04/03-02/02/396 від 31.03.2025 року за період з 20 січня 1987 по 08 лютого 1987 року видані ПАТ «Укрнафта» (за результатами актів перевірки №1600-0902-1/5859(2587) від 12.09.2025 року та №1600-0902-1/5858(2586) від 12.09.2025 року), які не відповідають Формі №644 від 12.10.2012 року. З огляду на вказане, відповідачем прийнято рішення відмовити ОСОБА_1 у проведенні перерахунку згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» до поданої заяви №785 від 20.10.2025 року.
Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду від 19.11.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.
Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду від 08.12.2025 у задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про залучення співвідповідача по справі № 620/12504/25 відмовлено.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.
ОСОБА_1 є особою з інвалідністю і має право на пільги та компенсації, встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 (категорія 1) (а.с.8).
Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та отримує пенсію по інвалідності відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» 9а.с.9 та його зворот).
20.10.2025 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області із заявою про здійснення перерахунку пенсії на підставі довідок про заробітну плату в зоні ЧАЕС від 31 березня 2025 року № 01/01/13/05/04/03-02/02/395 про період роботи з 15 травня 1986 року по 26 травня 1986 року та № 01/01/13/05/04/03-02/02/396 від 31 березня 2025 року про період роботи з 20 січня 1987 року по 08 лютого 1987 року, які видані ПАТ «Укрнафта».
Вказана заява за принципом екстериторіальності розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області.
За результатами розгляду заяви Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області прийнято рішення № 974200111752 від 27.10.2025 про відмову у перерахунку пенсії, оскільки форма довідки про заробітну плату працівників в зоні відчуження в 1986-1990 роках затверджена наказом Міністерства соціальної політики України від 12.10.2012 №644 та видається на підставі первинних документів. Для перерахунку пенсії ОСОБА_1 надав довідки №01/01/13/05/04/03-02/02/395 від 31.03.2025 року за період з 15 травня 1986 но 26 травня 1986 року та №01/01/13/05/04/03-02/02/396 від 31.03.2025 року за період з 20 січня 1987 по 08 лютого 1987 року видані ПАТ «Укрнафта» (за результатами актів перевірки №1600-0902-1/5859(2587) від 12.09.2025 та № 1600-0902-1/5858 (2586) від 12.09.2025), які не відповідають Формі № №644 від 12.10.2012 року. Враховуючи викладене, прийнято рішення відмовити ОСОБА_1 у проведенні перерахунку згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» до поданої заяви №785 від 20.10.2025 року (а.с.19, 21).
Вважаючи рішення відповідача № 974200111752 від 27.10.2025 про відмову у перерахунку пенсії протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на таке.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Відповідно до пункту 6 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.
Статтею 50 Конституції України встановлено, що кожен громадянин має право на безпечне життя і здоров`я довкілля та на відшкодування завданої шкоди.
Позивач працював у зоні відчуження на роботах по ліквідації наслідків ЧАЕС загалом 22 дні, що підтверджується посвідченням особи, яка постраждала внаслідок чорнобильської катастрофи, довідками про заробітну плату, одержану особою за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 рр, копії яких додаються.
Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХІІ від 28.02.1991 (далі також Закон № 796-ХІІ).
Згідно статті 49 Закону №796-XII пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.
Стаття 54 Закону №796-XII визначає, що пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.
Порядок призначення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України.
Згідно з приписами частини третьої статті 55 Закону №796-ХІІ, призначення та виплата пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, провадиться відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і цього Закону.
Відповідно до статті 57 Закону №796-ХІІ, визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 
У разі обчислення пенсії відповідно до частини другої статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за бажанням того, хто звернувся за пенсією, середньомісячний фактичний заробіток для обчислення пенсії може визначатися за будь-які 12 місяців підряд роботи на територіях радіоактивного забруднення.
Якщо особа, яка звернулася за пенсією, пропрацювала на територіях радіоактивного забруднення:
менше 12 місяців, - заробітна плата (дохід) визначається шляхом поділу загальної суми заробітної плати (доходу) за календарні місяці роботи на кількість зазначених місяців;
не менше 30 календарних днів у двох місяцях, - заробітна плата (дохід) визначається за будь-які фактично відпрацьовані 30 календарних днів роботи;
менше місяця, - заробітна плата (дохід) визначається за відповідний календарний місяць з додаванням до заробітної плати (доходу) на основній роботі.
Для обчислення пенсії по інвалідності відповідно до статті 54 цього Закону особам із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, визначених статтею 10 цього Закону, стосовно яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, особам, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, внаслідок чого стали особами з інвалідністю, а також пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи за осіб з їх числа за бажанням особи, яка звернулася за пенсією, заробітна плата (дохід) визначається виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.
Порядок визначення заробітної плати (доходу), у тому числі заробітної плати (доходу), передбаченої частиною четвертою цієї статті, для обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, призначеної відповідно до статті 54 цього Закону, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54, 57 і 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а також визначення заробітної плати (доходу) для їх обчислення визначені Порядком обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 (далі - Порядок №1210).
Пунктом 1 Порядку № 1210 встановлено, що цей порядок визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54, 57 і 59 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” (далі - пенсії), а також визначення заробітної плати (доходу) для їх обчислення. Пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати (доходу), одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків. 
Вказана норма кореспондується з нормою викладеною у статті54 Закону №796-ХІІ.
При цьому, згідно п.п. 4 п. 3 даного Порядку № 1210, у разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження менше календарного місяця у 1986-1990 роках (в тому числі особа, яка захворіла на променеву хворобу), за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати (доходу), одержаної (одержаного) за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати (доходу) за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробітна плата (дохід) за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25,4. Якщо дні роботи припали на вихідні і святкові дні, розрахунок заробітної плати (доходу) проводиться у такому ж порядку, як і за роботу у робочі дні, а доплата за вихідні і святкові дні, нарахована за фактично відпрацьований час, з урахуванням установленої кратності додається до суми обчисленої заробітної плати (доходу).
Відповідно до пункту 7 Порядку № 1210 пенсії призваних на військові збори військовозобов`язаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986-1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати (доходу), яку (який) вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4, I - 3). При цьому в усіх випадках заробітна плата (дохід) для розрахунку пенсії не може бути нижчою (нижчим) від фактично одержаної суми у зазначений період.
В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії за роботу в зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3 тис. карбованців (пункт 8 Порядку 1210).
Судом встановлено, що позивач надав відповідачу довідки Публічного акціонерного товариства «Укрнафта»:
від 31.03.2025 № 01/01/13/05/04/03-02/02/394, відповідно до якої встановлено, що ОСОБА_1 був безпосередньо зайнятий на роботах, що передбачені постановою ЦК КПРС, Ради Міністрів СРСР і ВЦПС від 15 грудня 1987 року № 14970378 та постановою Ради Міністрів СРСР і ВЦСПС від 05 червня 1986 року № 665 -195, які дають право на державну пенсію на пільгових умовах відповідно до списку № 1, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173, з 15 травня 1986 року по 26 травня 1986 року. Працював в зоні відчуження. Підстава видачі: наказ № 29-к/Ч від 15 травня 1986 року. «Про направлення робітників контори для виконання спецзавдання» (а.с.13);
від 31.03.2025 № 01/01/13/05/04/03-02/02/395, відповідно до якої встановлено, що ОСОБА_1 за роботу в населених пунктах зони відчуження в період з 15.05.1986 по 26.05.1986 по місцю роботи Полтавське тампонажне управління ПАТ «Укрнафта» на посаді машиніст посадовий оклад (тарифна ставка) 0-89,3 крб по відомості № особові рахунки за 1986 р. виплачена заробітна плата в сумі 352 крб 00 коп з урахуванням коефіцієнта відповідно до Постанови Ради Міністрів України УРСР та Укрпрофоради від 10 червня 1986 року № 207-7. Примітка довідка складена на основі особового рахунку працівника за відсутності табеля обліку робочого часу (а.с.12);
від 31.03.2025 № 01/01/13/05/04/03-02/02/396, відповідно до якої встановлено, що ОСОБА_1 за роботу в населених пунктах зони відчуження в період з 20.01.1987 по 08.02.1987 по місцю роботи Полтавське тампонажне управління ПАТ «Укрнафта» на посаді машиніст посадовий оклад (тарифна ставка) 0-89,3 крб по відомості № особові рахунки за 1987 р. виплачена заробітна плата в сумі 888 крб 11 коп з урахуванням коефіцієнта відповідно до Постанови Ради Міністрів України УРСР та Укрпрофоради від 10 червня 1986 року № 207-7. Примітка довідка складена на основі особового рахунку працівника за відсутності табеля обліку робочого часу (а.с.11).
Відповідно до копії акту перевірки від 12.09.2025 № 1600-0902-1/5858(2586) Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснено перевірку обгрунтованості видачі довідки № 01/01/13/05/04/03-02/02/395 від 31 березня 2025 року. В ході перевірки встановлено, що згідно наказу № 29-к/Ч від 15.05.1986 року; «1. Для выполнения работ но ликвидации последствий аварии на Чернобильськой АЄС, направить работников контори и необходимую специальную технику, согласно прилагаемого списка....». Згідно наданого «Списку працівників Полтавського тампонажного управління ВАТ «Укрнафта», які приймали участь в ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС» під № 245 зазначено терміни відрядження «Казанніка Миколи Анатолійовича» у м. Чорнобиль з 15-26.05.1986 р. за наказом № 39 к/ч від 15.05.1986 р. на 10 днів -100 год (заробітна плата становить 352,00). В особовому рахунку за 1986 рік « ОСОБА_1 проф. моторист 5 р., 0-75,4, цех ИДН». У травні місяці проведені нарахування під шифрами по графі «Сдельно» сума 352,00 (00 шифр-75,40; 02 шифр-24,14; 14 шифр - 16,06; 24 шифр-2,15; шифр - 231,25) (а.с.17 -18).
Згідно акту перевірки від 12.09.2025 № 1600-0902-1/5859(2587) Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснено перевірку обгрунтованості видачі довідки № 01/01/13/05/04/03-02/02/396 від 31 березня 2025 року. У ході перевірки встановлено, що згідно наданого «Списку працівників Полтавського тампонажного управління ВАТ «Укрнафта» які приймали участь в ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС» під № 245 зазначено терміни відрядження « ОСОБА_1 » з 20.01.-08.02.1987 р. за наказом «к/д» на 11 дн,- 110 год у січні (заробітна плата-564,07) та на 7 дн.-70 год у лютому (заробітна плата - 324,04). В особовому рахунку за 1987 рік « ОСОБА_1 , проф. машиніст 6р., 0-89,3., цех ИДН». У січні місяці проведені нарахування під шифрами: 35 шифр -141,10; 34 шифр - 32,15; 33 шифр - 17,86; 31 шифр - 60,72; 32 шифр-62.05; 35 шифр-75,90. У лютому місяці проведені нарахування під шифрами: 34 шифр-142,48; 33 шифр-25,00; 31 шифр-75,73; 32 шифр-86,87; 35 шифр-93,7 та по графі «Сдельно» 34 шифр - 22,68 33 шифр-21,43; 31 шифр-55,72; 32 шифр-74.46. 
Крім того, позивачем також було долучено копії наступних документів: довідка Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» ВІД 19.0.22025 № 01/01/10/09/01/01-01/06/195 (а.с.16); наказ від 15 травня 1986 року № 29-к/Ч «Про направлення працівників контори для виконання спецзавдань» зі списком, де зазначений « ОСОБА_1 » (а.с.22 та його зворот); особовий рахунок по заробітній платі за 1986 рік в зоні ЧАЕС, особовий рахунок по заробітній платі за 1987 рік в зоні ЧАЕС, шифр нарахування заробітної плати в 1986, 1987 році /ліквідації аварії на ЧАЕС/ по Полтавському тампонажному управлінні ВАТ «Укрнафта», табелі робочого часу за 1987 рік (а.с.23-30)
Суд зазначає, що у спірних довідках зазначено на підставі яких документів останні були складені. Довідки підписані керівником, головним бухгалтером та скріплені печаткою архівної установи.
Доводи відповідача, що позивач не звертався за перерахунком пенсії на підставі вказаних довідок, відхилені судом, оскільки зміст листа від 27.10.2025 свідчить, що позивачу відмовлено у такому перерахунку.
Позивач, користуючись правом на обчислення пенсії, виходячи із заробітної плати (доходу), одержаної за роботу у зоні відчуження в 1986-1990 роках, до заяви про перерахунок пенсії долучив вказані довідки про заробітну плату за роботу у зоні відчуження.
Відповідно до частини 4 статті 15 Закону №796-ХІІ видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.
Згідно із пунктом 2.10 Порядку №22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.
У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.
Суд відхиляє доводи відповідача про те, що спірні довідки не відповідають Формі № 644 від 12.10.2012, адже підстави та порядок видачі спірних довідок не залежать від позивача. При цьому, позивач не може нести відповідальність та отримувати негативні наслідки у вигляді неналежного соціального забезпечення за незбереження відповідним державним органом відомостей про фактично нараховані та виплачені йому суми грошового забезпечення за період участі у роботах з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС чи видачі відповідної довідки неналежним органом. 
Таку позицію підтримав Верховний Суд при ухваленні постанов від 21.02.2018 у справі № 687/975/17 та від 06.02.2018 у справі № 677/277/17.
Пунктом 4.7. Порядку №22-1 закріплено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. 
Таким чином, сукупність викладених вище правових норм дозволяє дійти висновку, що первинні документи, які підтверджують період роботи в зоні відчуження із зазначенням населених пунктів та кількості робочих годин щоденно в зоні відчуження (наприклад табель обліку робочого часу, шляховий лист, особові рахунки з розшифровкою кодів виплат того часу) є обов`язковою підставою при нарахуванні заробітку за виконання роботи в зоні відчуження та відповідно призначенні пенсії.
Отже, в разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.
Отже, особи, які приймали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобільській АЕС, але з вини організації в складі якої особа виконувала роботу в зоні відчуження, не було збережено первинні документи, які підтверджують період роботи в зоні відчуження, мають право на призначення/перерахунок пенсії виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.
При цьому на працівника, не можна покладати відповідальність за відсутність на підприємстві в складі якого особа виконувала роботу в зоні відчуження, первинних документів, які підтверджують період роботи в зоні відчуження. Відсутність первинних документів не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо призначення/перерахунку пенсії виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків на підставі статті 54 Закону № 796-ХІІ.
Отже, відсутність первинних документів, не може бути підставою для відмови у перерахунку пенсії, виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках. Відповідальність за відсутність первинних документів докладається на власника підприємства, а не працівника (пенсіонера).
Таким чином, дії відповідача, які полягають у нездійсненні перерахунку пенсії позивачу із врахуванням заробітної плати згідно довідок від 31 березня 2025 року № 01/01/13/05/04/03-02/02/395 та № 01/01/13/05/04/03-02/02/396, які видані ПАТ «Укрнафта», є протиправними.
Щодо вимоги позивача про зобов`язання відповідача виплатити виниклу заборгованість, то суд вважає такі вимоги передчасними та зазначає, що захисту підлягає виключно порушене право. Оскільки перерахунок відповідачем не проводився, тому питання виплати заборгованості, стосується правовідносин, які можуть мати місце у майбутньому та не стосуються фактично порушених прав позивача відмовою у проведенні перерахунку в цілому. А тому, позовні вимоги у вказаній частині задоволенню не підлягають.
Правовою гарантією забезпечення державою даного права є виконання прийнятих на себе зобов`язань, виходячи з положень проголошеного у статті 8 Конституції України принципу верховенства права.
Згідно Рішення від 02.11.2004 року № 15-рп/2004 Конституційний Суд України зазначив, що одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.
Одним із елементів верховенства права є принцип пропорційності, який у сфері соціального захисту означає, зокрема, що заходи, передбачені в нормативно-правових актах, повинні спрямовуватися на досягнення легітимної мети та мають бути співмірними з нею.
Отже, механізм нарахування соціальних виплат повинен відповідати критеріям пропорційності рівності та справедливості і є конституційно допустимим до тих меж, за якими ставиться під сумнів власне сутність змісту права на соціальний захист.
Згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).
Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 90 Кодексу адміністративного судочинства України). 
Відповідно до вимог частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити частково.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, у відповідності до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд враховує, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову, доказів понесення ним інших судових витрат суду не надано, тому судові витрати, що підлягають відшкодуванню, відсутні.
Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 27.10.2025 № 974200111752 про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити з 20.10.2025 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із врахуванням заробітної плати згідно довідок від 31.03.2025 № 01/01/13/05/04/03-02/02/395 та № 01/01/13/05/04/03-02/02/396, виданих Публічним акціонерним товариством «Укрнафта», з урахуванням раніше виплачених сум.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Позивач: ОСОБА_1 . АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, майдан Волі, 3, м. Тернопіль, Тернопільська обл., Тернопільський р-н, 46001, код ЄДРПОУ 14035769. 
Повний текст рішення виготовлено 14 січня 2026 року.

Суддя Дар`я ВИНОГРАДОВА