Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа №348/1040/25
Номер провадження 2/348/37/26

26 січня 2026 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області
в складі головуючого-судді: Солодовнікова Р.С.
при секретарі судового засідання: Бойчук О.В. 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін по справі у відкритому судовому засіданні в приміщенні Надвірнянського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини.
за участі 
представника позивача ОСОБА_3 
представника відповідача ОСОБА_4 
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог:
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини. 
В обґрунтуванні позовних вимог представник позивача зазначає, що 15 вересня 2001 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено шлюб, який зареєстрованийЛоївською сільською радою. У шлюбі у сторін народилася дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка наданий час повнолітня. 04.02.2025 року ОСОБА_1 встановлена ІІІ групу інвалідності загальне захворювання. В зв`язку із хворобою та фізичним станом, вона ніде не працює, а лікування та підтримання здоров`я вимагають значних витрат на лікування. Курси лікування ОСОБА_1 проходить регулярно. Жодних доходів ОСОБА_1 не отримує. 
Її чоловік ОСОБА_2 працездатний, на даний час проходить військову службу у Збройних Силах України. Службу проходить у військовій частині НОМЕР_1 , отримує грошове забезпечення, інших осіб у ОСОБА_2 на утриманні немає. Він має можливість сплачувати кошти на утримання ОСОБА_1 у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше одного прожиткового мінімуму доходів громадян щомісяця, починаючи стягувати аліменти з дня пред`явлення позову до суду.
ВІДЗИВ.
03.06.2025 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому він позовні вимоги не визнає, вважає їх безпідставними. Зазначає, що рішенням Надвірнянського районного суду від 24.04.2025 р. шлюб між ними розірвано, а тому категорично заперечив твердження позивачки, що вони є подружжям. Вважає, що інвалідність 3 групи позивачка обманним шляхом виробила та відповідно витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи №242/25/168/р від 04.02.25р. за п.17.1.9- інвалідність встановлено до 27.02.26р. та за п.17.2- 17.4.3 – без втрати професійної працездатності та без продовження тимчасової непрацездатності. У зв`язку з чим позивачка є працездатною, але вона не хоче та немає бажання працювати.
Посилання позивачки, що вона потребує допомоги зовсім безпідставні, так як вона скрила розмір отримуваної пенсії, заробітної плати, наявність доходів, значних особистих депозитних рахунків в Ощадбанку та Приватбанку та інші доходи, які забезпечують їй як належний прожитковий мінімум проживання так і можливість відкривати депозитні рахунки у банківських установах. 
Також відповідач зазначив, що він добровільно надає допомогу у вигляді оплати житлово-комунальних послуг по житловому будинку АДРЕСА_1 , де позивачка живе та самостійно користується. Зокрема, за зробленими виписками: за період з 05.06.24р. по 25.04.25р. ним сплачено за спожитий газ – 16075,27 грн., за період з 12.05.24р. по 25.04.25р. сплачено за доставку газу- 3862,06 грн., за період з 12.05.24р. по 12.05.25р. сплачено за електроенергію- 15051,75 грн. Всього за період з 12.05.24р. по 12,05.25 року він надав матеріальну допомогу позивачці у вигляді сплати житлово-комунальних послуг на суму 34 989,08 грн. 
Крім того, на його утриманні знаходиться дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якій він в період з 04.05.24р. по 18.05.25р. перечислив 148000 грн., що в середньому щомісячно становить по 12333 грн, отримання яких вона може підтвердити у судовому засіданні та даний факт підтверджується виписками з банку. 
Також на його утриманні знаходиться матір ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , пенсіонерка, яка має захворювання: камінь жовчного міхура, пупкову грижу, ознаки гепатозу та хронічного холециститу, деформуючий остеоартроз обох колінних суглобів 2 ступеня та інші супутні захворювання, що підтверджую: протоколом УЗД від 13.05.22р., протоколом ендоскопічного дослідження від 12.05.23р. виписками з історій хвороби № 4783, № 4650/2025 та відповідно довідки Надвірнянської НЦПМД від 21.05.25р. знаходиться на «Д» спостереженні у терапевта та хірурга. Лікування якої він забезпечую і вона перебуває на його утриманні.
З огляду на викладене, просив в задоволені позову ОСОБА_1 про стягнення аліментів – відмовити. 
Стислий виклад позицій сторін:
У судовому засіданні представник позивачки підтримує позовні вимоги в повному обсязі на підставах, викладених у позовній заяві. Просив постановити рішення, яким стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання в розмірі частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше одного прожиткового мінімуму доходів громадян щомісяця. Стягувати аліменти з дня пред`явлення позову до суду, допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. 
У судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнав з підстав зазначених у відзиві. Наголосив, що під час шлюбу позивач негідно себе поводила, не виконувала сімейні обов`язки. Відповідач надавав позивачу матеріальну допомогу у виді оплати житлово-комунальних платежів, яка в сукупності з її доходами, перевищує прожитковий мінімум. Просив у позові відмовити. 
Процесуальні дії у справі:
Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області від 05.08.2025 відкрив спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначив судове засідання для розгляду справи по суті.
Ухвалою суду від 23.06.2025 року витребувано докази по справі. 
Ухвалою суду від 29.07.2025року витребувано докази по справі.
Ухвалою суду від 29.07.2025року повторно витребувано докази по справі.
Ухвалою суду від 25.09.2025року повторно витребувано докази по справі.
Ухвалою суду від 29.12.2025року витребувано докази по справі
Ухвалою суду від 21.01.2026 року клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі залишено без задоволення. 
Фактичні обставини, встановлені судом:
Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 в селі Лоєва Надвірнянського району Івано-Франківської області (а.с.5).
З витягу №1024691 від 08.08.2024 року про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб Надвірнянської міської ради встановлено, що позивачка ОСОБА_1 зареєстрована в АДРЕСА_1 . Також за цією адресою зареєстрований відповідач ОСОБА_2 та спільна дитина сторін- ОСОБА_7 (а.с. 6). 
Сторони усправі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 15.09.2021, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 7).
У шлюбі у сторін народилася дочка ОСОБА_5 (дата народження – ІНФОРМАЦІЯ_5 ), що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 7).
Рішенням Надвірнянського районного суду від 24.04.2025 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. Рішення набрало законної сили 09.07.2025. (а.с. 87-88). 
З довідки ІНФОРМАЦІЯ_6 від 03.03.2025 року за №5585 встановлено, що ОСОБА_2 з 14.11.2024 року призваний на військову службу за призовом під час мобілізації у в/ч НОМЕР_1 (а.с. 9).
З витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи № 242/25/168/В від 04.02.2025 року ОСОБА_1 встановлена 3 група інвалідності загального захворювання – виразковий коліт. Постійного догляду не потребує, обмеження щодо трудової діяльності не встановлені. Дата повторного оцінювання 27.02.2026. (а.с.10-11).
З довідки Делятинського центру первинноїмедико-санітарної допомоги Делятинської селищної ради від 07.04.2025 року ОСОБА_1 знаходиться на «Д» обліку та має інвалідність ІІІ групи загального захворювання – виразковий коліт (а.с.12).
З відомостей з Державного реєстру фізичних осіб – платників податків про джерело/суми нарахованого доходу, нарахованого (перераховуваного) податку та військового збору станом на 18.02.2025 року встановлено, що ОСОБА_1 в період 1 кварталу 2024 року по 4 квартал 2024 року інформація щодо джерел нарахованого (виплаченого) доходу та військового збору в Державному реєстрі фізичних осіб платників податків відсутня (а.с. 13-14).
Позивачем ОСОБА_1 надано ряд виписок амбулаторного та стаціонарного хворого з медичних документів, якими встановлено що ОСОБА_1 періодично проходила лікування в період 2022-2025 роки (а.с.15-24).
Позивачем ОСОБА_1 надані квитанції на придбання медичних препаратів з січня - березень 2025 року на загальну суму 13764 гривень.
Відповідачем до відзиву надано наступні документи, а саме витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 01.09.2022 року з якого встановлено, що ОСОБА_2 з 27.09.2022 року проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді командира танка- оператора пожежного взводу управління в/ч НОМЕР_1 (а.с.46-48). 
Виписка про витрати з карткового рахунку АКТ «Приватбанк» на оплату електроенергії за період з 11.06.2024 по 12.05.2025 в сумі 15051,86 грн (а.с. 49).
Виписка про витрати з карткового рахунку АКТ «Приватбанк» на оплату за доставку споживчого газу за період з 12.05.2024 по 25.04.2025 в сумі 3862,06 грн (а.с. 50-51).
Виписка про витрати з карткового рахунку АКТ «Приватбанк» на оплату за спожитий газ за період з 12.05.2024 по 25.04.2025 в сумі 16075,27 грн (а.с. 52-53).
Виписка про витрати з карткового рахунку АКТ «Приватбанк» на утримання дочки за період з 04.05.2024 по 18.05.2025 на загальну суму 148000 грн (а.с. 54-55,74-77).
Витяг з актового запису про народження відповідача ОСОБА_2 встановлено, що його матір`ю є ОСОБА_6 – ІНФОРМАЦІЯ_3 ( а.с.56).
З довідки Лоївської сільської ради від 20.05.2025 року за № 15 встановлено, що ОСОБА_6 проживає в АДРЕСА_2 . Вдова, народила та виховала двох дітей: ОСОБА_2 – ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_8 – ІНФОРМАЦІЯ_8 (зворот бік а.с. 56).
З довідки КН « Надвірнянський некомерційний центр первинної медичної допомоги Надвірнянської міської ради № 120 від 05.02.2025 року встановлено, що ОСОБА_6 перебуває на «Д» обліку в терапевта, хірурга, лора. Двостороння нейросекторна втрата слуху. ОСОБА_9 (а.с. 57).
З виписок медичних карток ОСОБА_10 встановлено, вона проходила стаціонарне лікування у 2019 і 2025 роках (а.с.58-61).
З відомостей з Державного реєстру фізичних осіб –платників податків про джерела нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 10.06.2025 року встановлено, що позивач ОСОБА_1 за період січень 2025 по квітень 2025 року не отримувала доходів (а.с.93).
З довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 10.06.2025 року за № 538 встановлено, що ОСОБА_1 не перебуває на обліку у відділі обслуговування громадян №10 УОГ ГУ ПФв Івано-Франківській області. Пенсія по інвалідності не призначена через відсутність у неї страхового стажу для призначення пенсії відповідно до ст.32 ЗУ « Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 94). 
З довідки АТ «Ощадбанк» від 10.06.2025 року за № 8 встановлено, що ОСОБА_1 в період з 01.01.2024 по 10.06.2025 року відкритих депозитних рахунків немає. (а.с. 95).
З довідки Лоївськогостаростинського округу № 5 Надвірнянської міської ради від 11.06.2025 рку за № 57 встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована в АДРЕСА_1 . До її складу сім`ї входять : ОСОБА_2 -1980 р.н., ОСОБА_5 – 2002 р.н. (а.с. 96) 
З виписки по картці ОСОБА_1 , яка відкрита в АТ «Приватбанк» встановлено, що за період з 01.01.2024 по 11.06.2025 року баланс 15,45 грн, надходжень 1,85 грн, витрати 17,30 грн. (а.с. 97-98).
З форми ОК 5 Пенсійного фонду України встановлено, що ОСОБА_1 у звітний період 2005 року отримала заробіток для нарахування пенсії в розмірі 1966,00 грн. У період 2016 року – отримала заробітку для нарахування пенсії в розмірі 21963,79 грн. У період 2017 року – отримала заробітку для нарахування пенсії в розмірі 22725,50 грн. У період 2018 року – отримала заробітку для нарахування пенсії в розмірі 36740,26 грн. У період 2019 року – отримала заробітку для нарахування пенсії в розмірі 398,38 грн. (а.с. 109-114).
З довідки АТ «ІдеяБанк» встановлено, що ОСОБА_1 не є клієнтом Банку (а.с. 116). 
З довідки АТ «Приватбанк» від 21.07.2025 року за № 20.1.0.0.0/7-250711/27720 БТ встановлено, що станом на 21.07.2025 року в ОСОБА_1 відкрито рахунки, як в гривні так і іноземних валютах. Залишок коштів становить 17,83 грн. (а.с. 125-126).
З довідки ІНФОРМАЦІЯ_9 від 06.08.2025 за № 16310 встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 призваний на військову службу по мобілізації до Збройних Сил України з 13.11.2024 року та прибув до в/ч НОМЕР_1 для проходження військової служби, що підтверджується копією витягу з наказу № 318 від 13.11.2024 року (а.с. 138).
З довідки в/ч НОМЕР_2 за № 255 від 07.04.2016 року встановлено, що ОСОБА_2 в період з 19.09.15р. по 07.04.16р., брав участь у антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей (а.с.165).
Також ОСОБА_2 уклав контракту з в/ч НОМЕР_1 від 28.09.20р. терміном на 6 місяців, а 28.09.21р уклав контракт з в/ч НОМЕР_1 від 28.09.21р. терміном на 1 рік (а.с. 166-170).
З копії витягу Наказу № 239 від 01.09.22р. ОСОБА_2 продовжив дію контракту понад встановлений строк до оголошення демобілізації з 27.09.2022 (а.с. 171).
З копії довідки в/ч НОМЕР_3 за № 6258 від 25.11.2025 року встановлено, що старший сержант ОСОБА_2 в період з 15.03.2022 по 21.05.2022 р., з 23.05.2022 по 118.12.2023, 05.01.2024 по 23.07.2024, 10.08.2024 по 26.12.2024, з 13.01.2025 по 01.11.2025, з 19.11.2025 по 25.11.2025 брав участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, у зв`язку з збройною агресією російської федерації проти України (а.с.177).
Військова частина НОМЕР_1 на вимогу суду надала довідку про доходи ОСОБА_2 за останні 6 місяців якою встановлено, що за період з червня 2025 по листопад 2025 року останній отримав загальний дохід в сумі 356406,56 грн (а.с.190-192). 
Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права:
Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.
Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч.ч.1-4 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.
Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є особою з інвалідністю I, II чи III групи.
Згідно з частинами першою, другою статті 76 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу. Особа має право на утримання і тоді, коли вона стала особою з інвалідністю після спливу одного року від дня розірвання шлюбу, якщо її інвалідність була результатом протиправної поведінки щодо неї колишнього чоловіка, колишньої дружини під час шлюбу.
Чинне законодавство у ч. 2 ст. 75 СК України надає перелік загальних умов для надання утримання одному з подружжя: 1) його непрацездатність; 2) потреба у матеріальній допомозі; 3) здатність другого з подружжя надавати матеріальну допомогу. В даному випадку мова йде про юридичний склад, який містить юридичні факти, що є підставою для набуття одним з подружжя права на утримання і створення обов`язку для іншого з подружжя таке утримання надавати.
Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 77 СК України, утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі.
Також, відповідно до Правового висновку Верховного Суду України від 16.08.2017 року у справі № 6-1111цс17 зазначено «За положеннями частин другої, четвертої статті 75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, хто є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Частину четверту статті 75 СК України, яка передбачало, що один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом, визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), згідно з Рішенням Конституційного Суду № 1-р/2024 від 29.10.2024.
Відповідно до ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Якщо один із подружжя одержує аліменти у зв`язку з інвалідністю, сплата аліментів триває протягом строку інвалідності. У разі подання відповідного документа про продовження строку інвалідності стягнення аліментів продовжується на відповідний строк без додаткового рішення суду про це.
Відповідно до статті 80 Сімейного кодексу України, аліменти одному з подружжя присуджуються судом у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя та (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з частиною другою цієї статті, при визначенні розміру аліментів суд враховує можливість одержання утримання від повнолітніх дітей, батьків, а також інші обставини, що мають істотне значення для правильного визначення розміру утримання.
Аналіз норм СК України свідчить, що істотною умовою виникнення права одного із подружжя на утримання є відсутність зловживання правом з її боку. Форми такого зловживання визначені у частині першій статті 83 СК України, згідно з якою рішенням суду може бути позбавлено одного з подружжя права на утримання або обмежено його строком, якщо:
1) подружжя перебувало в шлюбних відносинах нетривалий час;
2) непрацездатність того з подружжя, хто потребує матеріальної допомоги, виникла в результаті вчинення ним умисного кримінального правопорушення;
3) непрацездатність або тяжка хвороба того з подружжя, хто потребує матеріальної допомоги, була прихована від другого з подружжя при реєстрації шлюбу;
4) одержувач аліментів свідомо поставив себе у становище такого, що потребує матеріальної допомоги.
Таким чином, за умови відсутності зловживань, визначених у частині першій статті 83 СК України, або передумов обмеження права одного із подружжя на утримання з боку іншого подружжя, які передбачені частиною 2 статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, непрацездатне подружжя має право на матеріальну допомогу в сенсі статті 75 СК України.
Разом з тим, відповідно до ч.5 ст.75 СК України права на утримання не має той із подружжя, хто негідно поводився у шлюбних відносинах, а також той, хто став непрацездатним у зв`язку із вчиненням ним умисного кримінального правопорушення, якщо це встановлено судом.
З наданих суду доказів встановлено, що під час перебування у шлюбі позивачці встановлено ІІІ групу інвалідності за загальним захворюванням зі строком до 27.02.2026 року.
Посилання представника відповідача на те, що позивачка нібито отримала групу інвалідності обманним шляхом, суд оцінює як необґрунтовані припущення, які не підтверджені жодними належними чи допустимими доказами у розумінні статей 76–81 ЦПК України.
У ході судового розгляду також не надано жодних доказів, які б свідчили про наявність обставин,які свідчать про зловживання правом на утримання або підтверджували негідну поведінку позивача у шлюбі, що могла б стати підставою для відмови у праві на утримання.
Посилання відповідача на нібито неналежну поведінку позивача у шлюбних відносинах є непідтвердженими, без надання належних і допустимих доказів.
Отже, суд доходить висновку, що право позивача на утримання є обґрунтованим, а обставини, передбачені части ною п`ятою статті 75 СК України, які б виключали можливість отримання аліментів, відсутні та відповідачем не доведені.
За матеріалами справи встановлено, що позивач була офіційно працевлаштована в період з 2016 по 2019 рік, чим спростовуються доводи представника відповідача про те, що позивачка жодного дня не працювала. З 2020 року відомості про працевлаштування позивача або отримання нею доходу відсутні. У період з 01.01.2024 до 01.05.2025 року позивач доходів не отримувала, що підтверджується даними з Державного реєстру фізичних осіб –платників податків про джерела нарахованого доходу.
Крім того, депозитних рахунків, грошових заощаджень чи іншого майна, яке могло б забезпечити її потреби, позивач не має, а пенсія по інвалідності їй не призначалась, що вказує на незадовільний матеріальний стан позивача та неможливість самостійного забезпечення життєвих потреб, що призводить до порушення її права на достатній життєвий рівень, гарантований ст. 48 Конституції України.
Необхідні потреби непрацездатної людини, як правило, не обмежені тими звичайними потребами, які має здорова людина, тому вимагають додаткових витрат на лікування, оздоровлення, харчування, що зумовлено іншим, відмінним способом життя такої людини.
Додані до матеріалів справи документи про проходження лікування ОСОБА_11 у 2022–2025 роках, а також витрати на придбання медикаментів, свідчать про наявність у позивачки витрат на підтримання стану здоров`я.
З огляду на викладене, суд доходить висновку, що позивач дійсно має потребу у матеріальній допомозі, а її звернення з вимогою про стягнення аліментів з відповідача на утримання є обґрунтованим і таким, що відповідає положенням статей 75, 76Сімейного кодексу України.
Позивач, обґрунтовуючи вимоги про стягнення аліментів на своє утримання у розмірі частини доходу відповідача, посилається на отримання ним грошового забезпечення військовослужбовця і відсутність інших утриманців. 
Слід зазначити, що обов`язковою умовою виникнення права на отримання аліментів від другого із подружжя є можливість останнього надавати таку матеріальну допомогу.
З наданих суду доказів випливає, що ОСОБА_2 проходить військову службу та отримує щомісячно стабільний дохід у виді грошового забезпечення військовослужбовця, його щомісячний дохід в середньому становить 47 850 гривень, що свідчить про реальну можливість відповідача надавати матеріальну допомогу непрацездатній дружині.
Водночас матеріали справи не містять жодних доказів, які б свідчили про наявність у відповідача обставин, що унеможливлюють сплату ним аліментів.
Суд бере до уваги, що позивач не може одержувати утримання від повнолітньої дочки — ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , оскільки остання, за наявними даними, сама отримує допомогу від батька (в середньому 12000 грн щомісячно), проте вона в силу ст.ст.202,203 СК України зобов`язана утримувати свою матір, яка є непрацездатною, а також брати участь у її додаткових витратах .
Відповідач не має встановленого законом обов`язку утримувати дочку ОСОБА_5 , відомості про те, що вона є непрацездатною матеріали справи не містять, отже повнолітня дочка сторін не позбавлена можливості працевлаштуватись і забезпечувати себе. 
Також у судовому засіданні встановлено, що мати відповідача, ОСОБА_6 , є особою похилого віку, яка має ряд захворювань і потребує матеріальної допомоги зі сторони сина – відповідача у справі. 
Разом з тим, суд враховує, що відповідач сплачував комунальні послуги за місцем проживання позивача, що свідчить про часткове виконання ним обов`язку матеріальної підтримки, але не звільняє його від загального обов`язку забезпечення непрацездатного подружжя.
Водночас суд зазначає, що, хоча ОСОБА_1 має ІІІ групу інвалідності, це не виключає можливості її працевлаштування, оскільки їй не встановлено обмежень для трудової діяльності. Таким чином, позивачка не позбавлена можливості частково забезпечувати власне утримання шляхом працевлаштування, що також враховується судом при визначенні розміру аліментів.
Висновки суду.
Дослідивши матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним у справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясування обставин справи, суд дійшов до наступних висновків.
Отже, з урахуванням, реальної потреби позивачки у матеріальній допомозі та наявності у відповідача можливості надавати цю допомогу непрацездатній дружині, суд доходить висновку, що вимога про стягнення аліментів на її утримання є обґрунтованою, проте розмір аліментів має бути визначений із дотриманням принципів розумності, справедливості та пропорційності з огляду на обставини справи.
Приймаючи до уваги стан здоров`я позивачки, яка має встановлену ІІІ групу інвалідності, матеріальне становище сторін та наявність у відповідача обов`язків надавати допомогу матері похилого віку, яка також є непрацездатною, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.
Водночас суд враховує, що у сторін є повнолітня дочка, яка є працездатною особою, отримує фінансову допомогу від батька, однак зобов`язана за законом брати участь в утриманні непрацездатної матері, що може частково зменшити фінансове навантаження на відповідача шляхом зменшення цих виплат за його ініціативою. 
Суд також бере до уваги, що позивачка не позбавлена можливості працевлаштування, оскільки встановлена їй група інвалідності не передбачає повної втрати працездатності.
Оцінивши усі обставини справи в їх сукупності, а також вартість життя і лікування на теперішній час, керуючись принципами справедливості, розумності, добросовісності та з метою захисту прав непрацездатного подружжя, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково та стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно.
Визначений судом розмір аліментів є об`єктивним та справедливим з врахуванням наведених вище обставин, встановлених під час судового розгляду і вимог закону, відповідає інтересам та потребам непрацездатної дружини. 
Доказів, які б спростовували вищенаведені висновки суду сторонами не надані.
Стягнення аліментів слід розпочати з часу пред`явлення позову, а саме з 29.04.2025 і протягом строку інвалідності, в порядку встановленому ч.3 ст.79 СК України. 
Щодо вимог про стягнення судових витрат у справі суд дійшов наступного висновку.
Згідно із ч.1 ст.133 ЦПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких за ч.3 ст.133 ЦПК належать витрати на професійну правову допомогу, які за змістом ст.137 ЦПК несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
У відповідності до ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно зі ч. 6 ст. 141 ЦПК якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави, отже з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 1211,20 гривень (на день подачі позову) згідно із Законом України «Про судовий збір».
Позивачем заявлені витрати на правову допомогу в сумі 3500,00 грн.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження надання правової допомоги позивачем надано ордер на надання правничої допомоги, на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу та їх обсягу позивачем не надано жодного іншого доказу, у зв`язку із чим зазначені витрати відшкодуванню не підлягають.
На підставі ст.ст.75, 76, 79, 80,83 СК України та керуючись ст.ст. 4, 19, 141, 258, 263, 264, 265, 268, 273ЦПК України, суд –
УХВАЛИВ:
Позов  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання непрацездатної ОСОБА_1 в розмірі 1/6 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, протягом строку інвалідності.
На підставі частини третьої статті 79 Сімейного кодексу України у разі подання відповідного документа про продовження строку інвалідності стягнення аліментів продовжується на відповідний строк без додаткового рішення суду про це.
Стягнення аліментів розпочати з 29.04.2025.
В іншій частині позов залишити без задоволення. 
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок(отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (ЄДРПОУ) – 37993783, Банк отримувача (ГУДКСУ)– Казначейство України (ЕАП), Номер рахункуUA908999980313111256000026001,Код класифікації доходів бюджету – 22030106.Найменування коду класифікації доходів бюджету – Судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України).
Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано-Франківського Апеляційного суду, а якщо оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. 
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення суду складений 26 січня 2026 року.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 . 
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Суддя Р.С.Солодовніков