30.01.26 363/5669/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 січня 2026 року м. Вишгород
Суддя Вишгородського районного суду Київської області Свєтушкіна Д.А. розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1  до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

УСТАНОВИВ:
До Вишгородського районного суду Київської області надійшла позовна заява за адміністративним позовом ОСОБА_1  до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, у якому просить скасувати постанову від 07.02.2025 року №156/1 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 та провадження по справі закрити. В обґрунтування позову, зазначає, що 21 вересня 2025 року він під час здійснення спроби розрахунку за придбаний товар виявив факт блокування свого карткового рахунку. Наступного дня, тобто 22.09.2025 року, звернувшись до Іванківського відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) він з`ясував, що причиною блокування йогго рахунку стала постанова про арешт коштів боржника, винесена головним державним виконавцем Іванківського ВДВС ЦМУ Чалим В.П. у рамках виконавчого провадження № 79123002, яке було відкрите 16.09.2025 року. У свою чергу, підставою для відкриття виконавчого провадження № 79123002 стала постанова ІНФОРМАЦІЯ_1 від 07.02.2025 року № 156/1 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Згідно з оскаржуваною постановою суть начебто вчиненого ним адміністративного правопорушення полягає у його неприбутті за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 03.02.2025 року, у строк, зазначений у направленій йому засобами поштового зв`язку через AT «Укрпошта» повістці від 13.01.2025 року № 1781589, для уточнення військово-облікових даних. Зауважив, що у період з 01.01.2025 року та по теперішній час на його адресу не надходило жодних поштових відправлень, відправником яких був би територіальний центр комплектування та соціальної підтримки або відповідний відділ Державної виконавчої служби, так само, як і не надходило й повідомлень оператора поштового зв`язку, про надходження йому такої поштової кореспонденції. Наголосив на тому, що про існування оскаржуваної постанови він дізнався та зміг отримати її копію лише 22.09.2025 під час особистого відвідування Іванківського ВДВС ЦМУ, тобто лише через 6,5 місяців після винесення її відповідачем, а ознайомившись з її змістом - дійшов висновку, що ця постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню з подальшим закриттям справи про адміністративне правопорушення, оскільки вона була винесена відповідачем із порушенням встановленої чинним законодавством України процедури розгляду справ про адміністративні правопорушення, а адміністративне стягнення було накладене на нього за відсутності події та складу адміністративного правопорушення і його вини у його вчиненні. Також позивач зазначив, що згідно з оскаржуваною постановою рекомендований лист із вкладеною до нього повісткою від 13.01.2025 року №1781589 був повернутий відправникові, ще до настання найближчої до дати відправки листа можливої дати його доставки до села Страхолісся, що вказує як на те, оператором поштового зв`язку в порушення вимог пункту 82 Правил 270 адресна доставка цього листа не здійснювалась, так і на те, що встановлені вказаним пунктом 82 Правил № 270 нормативні строки зберігання такого роду кореспонденції оператором поштового зв`язку були грубо порушенні (лист не зберігався у поштовому відділенні жодного дня). Оскільки його неявка до ІНФОРМАЦІЯ_4 у строк, вказаний у направленій йому засобами поштового зв`язку повістці від 13.01.2025 № 1781589, є результатом не його винних дій чи бездіяльності, а результатом протиправних дій працівників AT «Укрпошта» його вина у порушенні вимог підпункту 2 пункту 1 Правил військового обліку та, відповідно, вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП відсутня. Крім того зауважив, що здійснивши розгляд справи про адміністративне правопорушення за його відсутності відповідач порушив вимоги статті 268 КУпАП, чим позбавив позивача можливості скористатись правами, які згідно з цією статтею надаються особі, що притягається до адміністративної відповідальності, у т.ч. правом на ознайомлення з матеріалами справи, правом на надання пояснень, подання доказів, заявлення клопотань, правом на юридичну допомогу адвоката, що знов-таки призвело до прушення його законних прав та інтересів та є ще однією підставою для визнання протиправною та скасування постанови оскаржуваної постанови.
Ухвалою судді Вишгородського районного суду Київської області від 06.10.2025 року поновлено ОСОБА_1 строк для звернення до суду з вказаним адміністративним позовом, відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, а також за клопотанням позивача Витребувати у ІНФОРМАЦІЯ_2 належним чином завірені копії матеріалів справи про адміністративне правопорушення, за результатами розгляду якої щодо ОСОБА_1 було винесено постанову від 07.02.2025 № 156/1 (у т.ч., але не виключно, титульного аркушу цієї справи та опису документів, що у ній містяться); конверта рекомендованого поштового відправлення, вкладенням до якого була повістка від 13.01.2025 № 1781589; повістки від 13.01.2025 № 1781589; опису вкладення до рекомендованого поштового відправлення, яким мені направлялась повістка від 13.01.2025 № 1781589; довідки оператора поштового зв`язку про причини повернення рекомендованого поштового відправлення, вкладенням до якого була повістка від 13.01.2025 № НОМЕР_1 ; повідомлення про місце і час розгляду ІНФОРМАЦІЯ_5 відкритої щодо ОСОБА_1 справи про адміністративне правопорушення, за результатами якого було винесено постанову від 07.02.2025 № 156/1, та доказів його ознайомлення з цим повідомленням; постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 від 07.02.2025 № 156/1 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення; документів, що підтверджують факт ознайомлення/відправлення ОСОБА_1 постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 від 07.02.2025 № 156/1 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
14 жовтня 2025 року через підсистему «Електронний суд» від представника ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_2 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказано, що зазначена позовна заява є незаконною, необґрунтованою та протиправною, враховуючи наступне. Генеральним штабом Збройних Сил України через Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів було сформовано та надіслано повістку №1781589 на ім`я ОСОБА_1 про необхідність прибути о 09 годині 10 хв. 03.02.2025р. до ІНФОРМАЦІЯ_8 (Іванків) для проходження медичного огляду. Відповідно до копії поштового відправлення (міститься в матеріалах справи), вказану повістку направлено засобами поштового зв`язку (номер відправлення 0601101087321) на адресу визначену ОСОБА_1 під час уточнення військовооблікових даних, а саме: АДРЕСА_1 . Згідно з довідкою (Ф.20) про причини повернення: «адресат відсутній за вказаною адресою». Вказана повістка згідно п.п. 2 п. 41 Постанови КМ України № 560 від 16 травня 2024 р. «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації» свідчить про належне оповіщення ОСОБА_1 . Про необхідність йому прибути ІНФОРМАЦІЯ_8 (Іванків) для уточнення даних. Отже, ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, тому твердження позивача, що він не сповіщався про час та місце розгляду справи не відповідають дійсності. Тож просить відмовити у задоволенні позовної заяви. До відзиву представником відповідача долучено підтвердження відправленя повісток та копія витягу з облікової карти. Інші витребувані ухвалою судді Вишгородського районного суду Київської області від 06.10.2025 року документу суду надані не були. 
11 листопада 2025 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, у якій зазначено, що в порушення вимог частин другої статті 77, частини третьої статті 79 КАС України, а також вимог, наведених в ухвалі від 06.10.2025 року у справі № 363/5669/25, відповідач не надав суду ані копії титульного аркушу відкритої щодо позивача справи про адміністративне правопорушення, ані копії опису документів, що у ній містяться, ані копії повістки від 13.01.2025 року № 1781589, ані копії повідомлення про місце і час розгляду ним справи про адміністративне правопорушення, за результатами якого було винесено оскаржувану постанову, ані самої оскаржуваної постанови та документів, які б підтверджували факт ознайомлення/відправлення йому її копії. У той же час, ненадання відповідачем копії опису документів, що містяться у справі про адміністративне правопорушення унеможливлює встановления того, чи була, на момент винесення оскаржуваної постанови, підтверджена належними, допустимими та достатніми доказами його вина у вчиненні адміністративного правопорушення. Ненадання копії повідомлення про місце і час розгляду справи унеможливлює встановлення того, чи дійсно розгляд відповідачем відкритої щодо його справи про адміністративне правопорушення відбувся у саме у той день, що був вказаний у цьому повідомленні, а ненадання копії повістки того, на який саме день та з якою метою він викликався до ІНФОРМАЦІЯ_4 (тим більш, що наведена у відзиві та оскаржуваній постанові інформація щодо мети його виклику до ІНФОРМАЦІЯ_4 не співпадає). Таким чином, причиною його неприбуття до ІНФОРМАЦІЯ_4 у день, вказаний у повістці від 13.01.2025 року № 1781589, стали не його винні дії чи бездіяльність, а неправомірні дії працівників АТ «Укрпошта», які в порушення вимог пункту 82 Правил № 270 жодного дня не зберігали адресоване йому поштове відправлення, із вкладеною до нього повісткою, та повернули його відправникові одразу ж після того, як прийняли його від відправника не забезпечивши ані адресної доставки листа, ані його інформування про його надходження. Отже, детальний аналіз змісту поданого відповідачем відзиву вказує на те, що у вказаному відзиві не доведено (із посиланням на відповідні докази та норми права) необгрунтованості заявлених ним позовних вимог, правомірності винесення оскаржуваної постанови та наявності підстав для відмови у задоволенні його позову.
Дослідивши матеріали справи, подані докази, суд дійшов наступного висновку.
Судом установлено, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 № 156/1 від 07.02.2025 року на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 25 500 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП. Так, у зазначеній постанові зазначено, що ОСОБА_1 не прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_4 у строк, а саме 03 лютого 2025 року, зазначений в направленій через АТ «Укрпошта» з повідомленням про вручення повістці від 13 січня 2025 року № 1781589, для уточнення військово-обліковиї даних. Зазначена поштове відправлення було повернено 15.01.2025 року з довідкою про причину повернення, в якій було зазначено, що адресат відсутній за вказаною адресою та зі штемпелем проставленим працівником АТ «Укрпошта» 15.01.2025 року. Своїми діями гр. ОСОБА_3 порушив підпункт 2 пункту Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, Затверджені Постановою КМУ № 1487 від 30.12.2022 року, відповідно 03 лютого 2025 року скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП.
Постановою від 16.09.2025 року головного державного виконавця Іванківського ВДВС у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Чалим Віталієм Петровичем, відкрито виконавче провадження № 79123002 про стягнення з позивача штрафу у розмірі 51 000 грн на підставі постанови ІНФОРМАЦІЯ_7 № 156/1 від 07.02.2025 року.
З витягу з рєстру територіальної громади убачається, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою проживання: АДРЕСА_2 . Дата реєстрації 05.09.2018 р.
Також актуальні дані про позивача як військовозобов`язаного містяться в мобільному застосунку Резерв +, де зазначено, що ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_2 . 
Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Частиною 1 статті 210 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.
Частиною 2 статті 210 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.
Відповідно ч. 3 ст. 210 КУпАП вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ЗУ «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій
Правила військового обліку встановлені Законом України «Про військовий обов`язок та військову службу», Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів) затверджених Постановою КМУ № 1487 від 30.12.2022 року.
За змістом цих нормативно-правових актів, військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави та ведеться з метою визначення наявних людських мобілізаційних ресурсів та їх накопичення для забезпечення повного та якісного укомплектування Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення особовим складом у мирний час та в особливий період.
Відповідно до підпункту 2 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (Додаток 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів) затверджених Постановою КМУ № 1487 від 30.12.2022 року, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів. 
Також згідно з п. 41 та п. 34 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджених Постановою КМУ № 560 від 16 травня 2024 року за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби. У разі коли резервіст або військовозобов`язаний уточнив свої облікові дані після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, повістка може надсилатися на адресу місця проживання, зазначену резервістом або військовозобов`язаним під час уточнення облікових даних.
Відповідно до п. 41 зазначеного Порядку належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:
1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;
2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.
Згідно зі ст. 235 КУпАП адміністративні справи про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України) розглядають територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки. 
Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, як це передбачено статтею 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до частини 1 статті 246 КУпАП, порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.
Отже, матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП, у даному випадку повинні містити достатню сукупність належних, допустимих, достовірних доказів, з яких буде вбачатися, що особа, будучи належним чином повідомленою про необхідність явки до територіального центру комплектування та соціальної підтримки або іншого визначеного законодавством органу влади, не прибув до відповідного органу влади у встановлені дату та час, яких відповідачем суду надано не було. При цьому з огляду на презумпцію протиправності рішення суб`єкта владних повноважень, що закріплена у ч. 2 ст. 77 КАС України, обов`язок доведення вчинення особою відповідного правопорушення, а отже і обов`язок доведення правомірності власного рішення, покладається саме на суб`єкта владних повноважень.
Так, як вбачається з документів долучених представником відповідача до відзиву, а також тексту самої оскаржуваної постанови, повістка № 1781589 від 13.01.2025 року була направлена ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку, рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Втім, конверт повернувся до відповідача з довідкою за формою Ф.20 про причини повернення, у якій зазначено, що конверт повертається, оскільки адресат відсутній за вказаною адресою та проставлено штамп з датою повернення - 15.01.2025 року.
Разом з тим, Постановою КМУ №1147 від 08.10.2024 «Про внесення змін до Правил надання послуг поштового зв`язку» внесено зміни до Правил надання послуг поштового зв`язку.
Згідно з п. 82 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 15.03.2009 року, передбачено, зокрема, що «Рекомендовані листи з позначкою «Повістка ТЦК» під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК».
Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК», працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за зазначеною адресою», яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.
Згідно із пунктом 6.12.4. Регламенту внутрішньої письмової кореспонденції, затвердженого наказом АТ «Укрпошта» від 28.12.2023 № 6668, у разі відсутності адресата (одержувача), за зазначеною на рекомендованому листі з позначкою «Повістка ТЦК» адресою, працівник ОПЗ інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК» ф.22а, де додатково проставляє позначку «Повістка ТЦК», як вказано на рис.16. В аркуші ф. 8 проставляє відмітку про причину невручення, на зворотному боці відправлення зазначає дату вкладання повідомлення ф.22а до абонентської поштової скриньки.
У позовній заяві позивач зазначає, що жодних повідомлень про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК» на його адресу не надходило. Такі твердження позивача, відповідачем перед судом не спростовано. Так в матеріалах справи відсутні дані про інформування позивача як адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або залишення працівником пошти повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК», на копії конверту долученої представником відповідача відсутня відмітка про дату вкладання повідомлення ф.22а до абонентської поштової скриньки позивача. Також, між направленням повістки та її поверненням з відміткою «Адресат відстуній за вказаною адресою» пройшло менеше трьох робочих днів, що притирічить вимогам п. 82 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 15.03.2009 року.
Окрім цього, суд зауважує, що відповідно до документів долучених представником відповідача до відзиву, а саме копії опису вкладення Ф.107, рекомендованого повідомлення про вручення поштовоговідправлення Ф 119, на самого конверту з довідкою про прични повернення, повістка від 13 січня 2025 року № 1781589 була відправлена відповідачу на некоректно вказану адресу: АДРЕСА_3 , також відповідачем не надано суду копію самої повістки № 1781589, що перешкоджає суду дійти висновку, що на адресу позивача було направлено повістку з викликом до ІНФОРМАЦІЯ_4 на 03 лютого 2025 року, для уточнення військово-обліковиї даних, тоді як відповідно до долученої до відзиву копії розписки про отримання повістки № 1781589 метою виклику є проходження медичного огляду, про що зазначив у відзиві і представник відповідача.
Відтак, відсутні правові підстави для висновку, що позивач був обізнаний про надходження на його адресу рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК» та необхідності з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_4 03 лютого 2025 року. Вказана обставина є суттєвою, оскільки відсутність обізнаності особи про виникнення певного обов`язку не може свідчити про умисне невиконання такого обов`язку.
Окрім того, на підставі статті 268 КУпАП,особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
При цьому, за правилами статті 277-2 КУпАП, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи. Інші особи, які беруть участь у провадженні по справі про адміністративні правопорушення, повідомляються про день розгляду справи в той же строк.
Статтею 278 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.
Ненадання відповідачем копії повідомлення про місце і час розгляду справи унеможливлює встановлення того, чи дійсно розгляд відповідачем відкритої щодо позивача справи про адміністративне правопорушення відбувся у саме у той день, що був вказаний у цьому повідомленні. Окрім того, вище судом було описані процедурні порушення вручення відповідачу такого повідомлення, яке направлялось останньому разом з повісткою № 1781589.
Тож з огляду на вищевикладене, суд пиходить до висновку, що достантіх доказів щодо повідомлення позивача про те, що розгляд адміністративної справи щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП відбудеться 07.02.2025 року, суду не надано, що є порушенням вимог ст. 268 КУпАП. Наявна у матеріалах справи копія оскаржуваної постанови та її зміст дають можливість стверджувати, що розгляд справи про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП проводився за відсутності позивача.
Вирішуючи питання наслідків розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яку належним чином не повідомили про дату, Верховний Суд у постановах від 06.03.2018 року у справі № 522/20755/16-а, від 30.09.2019 року у справі № 591/2794/17 року, від 06.02.2020 року № 05/7145/16-а та від 21.05.2020 року у справі № 286/4145/15-а дійшов такого висновку: «факт несвоєчасного повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною як такої, що винесена з порушенням установленої процедури. Як наслідок, позивача позбавлено прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу».
Процедурні порушення, зокрема, такі як розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яку належним чином не повідомили про дату розгляду, є самостійними, безумовними підставами для скасування постанови про притягнення такої особи до відповідальності.
Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваженнями, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи. У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15.05.2008 року (заява №7460/03) зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Недотримання відповідачем приписів законодавства України про адміністративні правопорушення тягне недоведеність з боку суб`єкта владних повноважень правомірності оскаржуваної у цій справі постанови та є підставою для її скасування.
Відтак, оскаржувана постанова прийнята не у спосіб, який передбачений нормами КУпАП, оскільки має місце порушення норм процесуального права при її винесені, порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.
Із змісту рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 вбачається, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.
Відповідно до закріпленого у ст. 62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Верховний Суд у постанові від 08.07.2020 у справі №463/1352/16-а вказав, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
Тож згідно з принципом презумпції невинуватості, який діє в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
Європейський суд з прав людини, що у своєму рішенні від 10.02.1995 у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Отже, оскільки у матеріалах справи відсутні достатні докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП України, як і докази повідомлення його про розгляд справи про адміністративне правопорушення, суд відповідно до вимог п. 1 ст. 247, ст. 293 КУпАП, п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити, скасувати вказану постанову і закрити провадження у справі.
У зв`язку із задоволенням позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, які сплачені позивачем при зверненні до суду з вказаним позовом відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 року у справі за №543/775/17, а саме у розмірі 605 грн 60 коп.
На підставі викладеного, та керуючись ст. 251, 268, 280, 289 КУпАП, ст. 72-79, 90, 242-246, 255, 286, 295 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_2 про накладення адміністративного стягнення № 156/1 від 07.02.2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення. 
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП – закрити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_4  судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.
Учасники справи, які не були присутні у судовому засіданні під час ухвалення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_10 , адреса: АДРЕСА_4 , ЄДРПОУ: НОМЕР_3 .

Суддя Д.А. Свєтушкіна