Справа №449/1066/25 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.01.2026             м. Перемишляни

суддя Перемишлянського районного суду Львівської області – Гуняк Олександра Ярославівна розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Відділення поліції №2 Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області НП України про притягнення до адміністративної відповідальності, -
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , -
за ч.1 ст. 173-2 КУпАП,
в с т а н о в и в :
Згідно адміністративних матеріалів, які надійшли на адресу Перемишлянського районного суду Львівської області - «07.06.2025 р., приблизно о 12 год 00 хв., в с.Кореличі по місцю проживання – ОСОБА_2 , гр. ОСОБА_1 кричала на свого брата – ОСОБА_3 , шарпала його, замахувалась палицею, чим вчинила домашнє насильство. Окрім цього, 05.07.2025 р., приблизно о 13 год 30 хв. в с.Кореличі по місцю проживання ОСОБА_2 , гр. ОСОБА_1 кричала на свою сестру – ОСОБА_2 , обзивала її та принижувала, чим вчинила домашнє насильство психологічного характеру».
В судове засідання ОСОБА_1 , не з`явилася, хоч про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялася належним чином.
Згідно поданих письмових заперечень, які містяться в маетріалах справи, ОСОБА_1 , свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень заперечує. Стверджує, що вона не вчиняла дій, спрямованих приниження, контроль чи залякування сестри. Звертає увагу, що жодних доказів домашнього насильства з її сторони щодо сестри, матеріали справи не містять. Стосовно вчинення домашнього насильства відносно свого брата, зауважує, що в процесі досудового розслідування даних обставин, уповноваженим органом встановлено в її діях необхідну оборону, що підтверджується постановою про закриття кримінального провадження.
Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ст.9 КУпАП. адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
В статті 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, іншими доказами.
Диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, вчинені особою за одне з вище перелічених порушень.
Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки можливість настання чи настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.
Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.
Тобто, для встановлення події правопорушення, зазначеного у ст.173-2 КУпАПпідлягає обов`язковому з`ясуванню характер вчиненого насильства та його наслідки у виді завдання чи можливості завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони цього адміністративного правопорушення.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Зокрема, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Склад правопорушення - сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення і є підставою для притягнення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності.
Під час судового розгляду встановлено, що наведені відомості про суть правопорушення, що ставиться у вину ОСОБА_1 , не відповідають вимогам закону у зв`язку з наступним.
Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи, суд не має права у будь-який спосіб конкретизувати пред`явлене посадовою особою адміністративне обвинувачення та його змінювати, оскільки це суперечить загальним засадам судочинства, які передбачені ст. 129 Конституції України.
За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення, тому його невідповідність вимогам ст. 256 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі, внаслідок відсутності належного доказу винуватості особи.
Водночас, домашнє насильство характеризується такими ознаками: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.
Для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов`язковим одночасне існування вищевказаних ознак, у разі відсутності хоча б однієї із ознак дії особи не можна розцінювати як насильство.
При цьому, слід вказати, що зазначити, що конфлікт (лат. conflictus - зіткнення, сутичка) - це зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями. Конфлікт не містить вище перелічених ознак. Ескалація конфлікту може призвести до насильства, але не завжди призводить.
Отже, різниця у тому, що насильство є результатом свідомих дій кривдника, підкріплене агресією і бажанням завдати шкоди.
При цьому, на особу, уповноважену складати протокол про адміністративне правопорушення, покладається обов`язок довести причинно наслідковий зв`язок між діями, що учинені особою та наслідками, що настали.
Під домашнє насильство, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.
Отже, погрози фізичною розправою, нецензурні висловлювання та образи формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення в тому випадку, коли такі висловлювання спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Дані протоколу містять лише припущення відповідальної особи щодо завдання психічному чи фізичному здоров`ю потерпілих. 
Слід зауважити, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка є викладом обставин складу адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у скоєнні правопорушення має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, перебирає на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.
У протоколах про адміністративне правопорушення, не в повній мірі викладено суть адміністративного правопорушення вчиненого ОСОБА_1 , передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у зв`язку із чим дані протоколи про адміністративне правопорушення не можуть вважатися допустимим доказом в розумінні ст.251 КУпАП.
Суд наголошує, що протокол про адміністративне правопорушення відображає об`єктивні та суб`єктивні ознаки конкретного правопорушення, відповідно відображення у ньому виправлених даних та нових даних, що характеризують об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, а також іншу правову кваліфікацію адміністративного правопорушення, порушення при його складенні нормативно-правового акта, що встановлює порядок оформлення, порядок контролю за дотриманням законодавства під час оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, має свідчити про невстановлення у діях конкретної особи суб`єктивних та об`єктивних ознак адміністративного правопорушення.
У зв`язку із встановленими вище фактичними обставини справи про адміністративне правопорушення, суд не бачить необхідності в оцінці доданих до протоколу про адміністративне правопорушення матеріалах справи, оскільки фактичні дані у цих матеріалах справи, не можуть виправити допущені при складанні протоколу про адміністративне правопорушення порушення щодо пред`явлення особі обвинувачення, тобто відображення на думку особи, яка склала протокол конкретних об`єктивних та суб`єктивних ознак правопорушення.
Вищевикладене свідчить про те, що працівником поліції не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.
Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинності, закріпленому в ст. 62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.
Отже, коли вина особи не доведена належними доказами, то провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Відповідно до ст. 62 Конституції України, сумніви щодо обвинуваченої особи слід тлумачити на її користь.
За наведених обставин, вважаю, що останній не підлягає адміністративній відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП внаслідок відсутності події і складу вказаного адміністративного правопорушення.
Згідно п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 247, 283, 284, КУпАП ,-

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Перемишлянський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.
Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. 

Суддя:       Гуняк Олександра Ярославівна