ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Володимира Винниченка 1, м. Дніпро, 49505
E-mail: inbox@dp.arbitr.gov.ua, тел. (056) 377-18-58, fax (056) 377-38-63

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2026	м. Дніпро	Справа № 904/6883/25	

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мілєвої І.В., розглянувши справу
за позовом Нікопольської міської Ради, Дніпропетровська обл., м. Нікополь 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Плац", Дніпропетровська обл., тг. Новоолександрівська 
про стягнення 240 532,69 грн 

Без виклику представників сторін
СУТЬ СПОРУ:
Нікопольська міська рада звернулась до господарського суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Плац" про стягнення 240 532,69 грн.
Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору оренди землі.
Господарський суд Дніпропетровської області ухвалою від 05.12.2025 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.
18.12.2025 відповідач подав до суду відзив, в якому зазначив, що Пункт 69.14 розділу ХХ ПКУ, вводячи норму про звільнення від орендної плати, оперує загальним поняттям "території активних бойових дій", не виключаючи і "території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси". Тобто за змістом норма закону поширюється на будь-які "території активних бойових дій", в тому числі і на "території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси". Дійсно згідно наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 р. № 309 – місто Нікополь з 31.05.2023 перенесено з розділу переліку "територій активних бойових дій" до розділу переліку "територій активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси". Проте додаткова ознака «на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси» не скасовує факту наявності на цих територіях активних бойових дій. По суті така територія як була, так і залишилась такою, на якій ведуться активні бойові дії. Із розмежування, наданого самим законодавцем, саме поняття "територій активних бойових дій" є загальним і охоплює складові: "територій активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси" і території, де такі реєстри не функціонують. Тобто в обох випадках це є територіями активних бойових дій. Категорія "території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси" запроваджена з метою забезпечення відновлення роботи інформаційних, інформаційно-комунікаційних, електронних комунікаційних систем та публічних електронних реєстрів до визначення дати завершення бойових дій або тимчасової окупації певної адміністративно-територіальної одиниці, тобто на таких територіях дозволено діяльність користувачів реєстрів. Додаткова обставина функціонування реєстрів не свідчить про те, що самі території не піддаються наслідкам бойових дій. Крім того у постанові КМУ № 1364 в редакціях станом на 23.05.2023 та на 26.12.2023 вже вказувалось, що "до територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, включаються території можливих бойових дій, території активних бойових дій та території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси". До прийняття постанови КМУ № 485 від 30.04.2024 (якою були внесені зміни до постанови КМУ № 1364) у постанові КМУ № 1364 взагалі не було уточнення «для цілей оподаткування». Відповідно і до 30.04.2024, і після по суті однаково у різних редакціях постанови № 1364 території активних бойових дій, на яких функціонують реєстри, прирівнювались (включались) до територій активних бойових дій. Вважає, що у ТОВ «Плац» фактично наявні належні правові підстави для звільнення від нарахування і сплати земельного податку у вигляді орендної плати. Крім того, основним обґрунтуванням позовних вимог є правова позиція Державної податкової служби, надана у листі у відповідь на запит позивача. Однак цей лист не є належною правовою підставою для виникнення у ТОВ «Плац» зобов`язань із сплати вказаного вище податку, оскільки такий лист не є нормативним актом, не є актом індивідуальної дії та не є офіційним тлумаченням законодавства України – ДПС не є органом, уповноваженим на тлумачення закону, це є правом або Верховної Ради України, або Конституційного Суду України. У зв`язку із чим відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд
ВСТАНОВИВ:
Позивач зазначає, що 17.12.2021 Нікопольською міською радою прийнято рішення № 37-15/VІІІ "Про надання Товариству з обмеженою відповідальністю "Плац" в оренду земельної ділянки за фактичним розміщенням головної та допоміжних будівель на просп. Трубників, 11а у м. Нікополі Дніпропетровської області". Згідно з цим рішенням земельну ділянку площею 0,3300 га (кадастровий номер 1211600000:03:004:0052, адреса: Дніпропетровська область, м. Нікополь, пр. Трубників, 11а, цільове призначення за КВЦПЗ: 03.09 – для будівництва та обслуговування будівель кредитно-фінансових установ) передано в оренду на строк 3 роки з орендною платою в розмірі 5% від нормативної грошової оцінки (НГО) земельної ділянки. Пунктом 4 цього рішення орендаря зобов`язано укласти договір оренди земельної ділянки та зареєструвати право оренди відповідно до вимог чинного законодавства. 17.06.2022 Нікопольською міською радою прийнято рішення № 23-22/VІІІ, яким внесено зміни до попереднього рішення в частині розміру орендної плати, встановивши її в розмірі 7% від діючої НГО земельної ділянки (інші умови залишилися без змін). На підставі зазначених рішень позивачем підготовлено проект договору оренди землі, який було передано представнику відповідача 13.09.2022. Однак відповідач відмовився від укладення договору, посилаючись на скрутне фінансове становище. У зв`язку з відмовою відповідача укласти договір, позивач звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про визнання договору оренди землі укладеним.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 18.08.2023 у справі № 904/3936/22 (суддя Красота О.І.) позов Нікопольської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Плац" про визнання укладеним договору оренди землі задоволено в повному обсязі. Визнано укладеним між Нікопольською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Плац" договір оренди землі (земельна ділянка за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, пр. Трубників, 11а; кадастровий номер: 1211600000:03:004:0052; площа: 0,3300 га; цільове призначення згідно КВЦПЗ: 03.09 “для будівництва і обслуговування будівель кредитно-фінансових установ”; строк оренди: 3 роки; розмір орендної плати: 7% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки) (далі - договір).
Так, відповідно до п. 1. договору орендодавець на підставі рішення сесії Нікопольської міської ради від 17.12.2021 № 37-15/VIІІ, від 17.06.2022 № 23-22/VIІІ надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку, код цільового призначення 03.09, для будівництва та обслуговування будівель кредитно-фінансових установ, яка розташована: м. Нікополь, просп. Трубників, 11а (кадастровий номер земельної ділянки 1211600000:03:004:0052). 
В оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,3300 га (п. 2. договору).
На земельній ділянці знаходяться об`єкти нерухомого майна: головна та допоміжні будівлі (п. 3. договору).
Земельна ділянка передається в оренду за фактичним розміщенням головної та допоміжних будівель (п. 4. договору).
Нормативна грошова оцінка земельної ділянки на дату укладення договору становить 5 197 764,00 грн (п. 5. договору).
Договір укладено на 3 (три) роки. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право укладення договору оренди землі на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (п. 8. договору).
Орендна плата вноситься орендарем у розмірі 7 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка складає 363 843,48 грн за 1 (один) рік. Спосіб та місце сплати орендної плати: грошова плата вноситься на розрахунковий рахунок: одержувач – ГУК у Дніпропетровській області, код платежу – 18010600, код ЄДРПУ – 37988155, банк одержувача – Казначейство України (ЕАП), розрахунковий рахунок UA548999980334169812000004579 (п. 9. договору).
Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладання або зміни умов договору оренди чи продовження його дії (п. 10. договору).
Орендна плата вноситься щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця. Орендар не заперечує щодо отримання орендодавцем інформації стосовно орендної сплати згідно даного договору у відповідного контролюючого органу (п. 11. договору).
Цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації даного права (п. 40. договору).
Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 09.10.2023 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Плац" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.05.2023 у справі № 904/3936/22 – залишено без задоволення; рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.05.2023 у справі № 904/3936/22– залишено без змін.
Таким чином, як зазначає позивач, орендні відносини виникли з 09.10.2023 – дати набрання законної сили постановою апеляційного суду. 
Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 14.03.2024 зареєстровано право оренди земельної ділянки за відповідачем (ТОВ "Плац", ЄДРПОУ 37452046) з датою державної реєстрації 09.10.2023, строком на 3 роки, з закінченням дії 09.10.2026. Підставою реєстрації стали: рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.05.2023 (серія та номер 904/3936/22); постанова Центрального апеляційного господарського суду від 09.10.2023 (серія та номер 904/3936/22). Власником земельної ділянки є Нікопольська міська рада.
Однак, як зазначає позивач, незважаючи на визнання договору укладеним та реєстрацію права оренди, відповідач не виконує зобов`язання щодо внесення орендної плати. Згідно з інформацією Державної податкової служби України (Головного управління ДПС у Дніпропетровській області) відповідач не декларує та не сплачує плату за землю (орендну плату), декларації не подавалися, пільгами не користувався. У зв`язку із чим у відповідача виникла заборгованість з орендної плати за період з 09.10.2023 по 30.04.2024 у розмірі 240 532,69 грн.
Позивач стверджує, що 10.10.2025 надіслав відповідачу претензію № 1256/01-15 рекомендованим листом з повідомленням про вручення. У претензії вимагав сплатити заборгованість у сумі 904 439,86 грн протягом 10 календарних днів з дня отримання. Строк добровільного виконання сплив 20.10.2025. Проте, 06.11.2025 від ТОВ «Плац» надійшла відповідь на претензію та повідомлено, що за період 2023— 2025 років підприємство не нараховує та не сплачує орендну плату за користування земельною ділянкою, розташованою за адресою: Дніпропетровська область, місто Нікополь, проспект Трубників, 11А, на підставі пункту 69.14 розділу XX Податкового кодексу України, наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309, наказу Міністерства розвитку громад та територій від 28.02.2025 № 376, постанови Кабінету Міністрів України № 1364 від 6.12.2022 (пункт 1), оскільки Нікопольська територіальна громада є територією активних бойових дій. 
Як зазначає позивач, Виконавчий комітет Нікопольської міської ради просив надати роз`яснення чи повинні застосовуватися з 01.06.2023 (дати внесення громади до Підрозділу 3 Переліку) норми Закону № 3050 до територій активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси.
Так, листом ДПС від 23.07.2025 було роз`яснено наступне. Відповідно до особливостей справляння Податків, передбачених підпунктами 69.14, 69.22 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Кодексу (далі – підпункти 69.14, 69.22 пункту 69 Кодексу), з урахуванням змін, внесених Законом № 3050, за об`єкти оподаткування, що розташовані на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, та перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, зокрема юридичних осіб, не нараховуються та не сплачуються Податки за період з 01.03.2022 до 31.12.2022. Починаючи з 01.01.2023 не нараховуються та не сплачуються Податки за період з першого числа місяця, в якому було визначено щодо відповідних територій дату початку активних бойових дій або тимчасової окупації, до останнього числа місяця, у якому завершено бойові дії або тимчасову окупацію на відповідній території. Дати початку та завершення активних бойових дій або тимчасової окупації визначаються відповідно до даних Переліку. Перелік визначається у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку (підпункти 69.14, 69.22 пункту 69 Кодексу). До прийняття Постанови № 485 не було підстав поширювати норми підпунктів 69.14, 69.22 пункту 69 Кодексу на території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси. Оскільки Постановою № 485 встановлено, що для цілей оподаткування території активних бойових дій – це включені до Переліку території активних бойових дій та території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси, то для територій активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси, застосовуються особливості справляння Податків, передбачені підпунктами 69.14, 69.22 пункту 69 Кодексу, починаючи з першого числа місяця, в якому набрала чинності Постанова № 485, тобто з 1 травня 2024 року, до останнього числа місяця, у якому завершено активні бойові дії. Враховуючи зазначене, застосування з 1 червня 2023 року до територій, які включені до Підрозділу 3 Переліку, особливостей оподаткування Податками чинним законодавством не передбачено.
Позивач зазначає, що відповідач заборгованість не сплатив, що і стало причиною звернення до суду.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).
За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України).
За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за користування майном встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (ч.ч.1,2,5 ст.762 Цивільного кодексу України).
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України). 
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).
Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 Цивільного кодексу України). 
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).
Господарський суд зазначає наступне.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який згодом було неодноразово продовжено.
Законом України від 15.03.2022 № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», який набрав чинності 17.03.2022, внесено зміни до пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, вказаний пункт доповнено підпунктом 69.14, відповідно до якого тимчасово, на період з 1 березня 2022 року по 31 грудня року, наступного за роком, у якому припинено або скасовано воєнний, надзвичайний стан, не нараховується та не сплачується плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки (земельні частки (паї), що розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, та перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних або юридичних осіб, а також за земельні ділянки (земельні частки (паї), визначені обласними військовими адміністраціями як засмічені вибухонебезпечними предметами та/або на яких наявні фортифікаційні споруди. Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, визначається Кабінетом Міністрів України.
Законом України від 11.04.2023 № 3050-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо звільнення від сплати екологічного податку, плати за землю та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за знищене чи пошкоджене нерухоме майно», який набрав чинності 06.05.2023, внесено зміни до підпункту 69.14 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, та абзаци перший та другий викладено в такій редакції:
«За період з 1 січня 2022 року до 31 грудня 2022 року не нараховується та не сплачується плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки (земельні частки (паї), що розташовані на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, та перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних осіб, та за період з 1 березня 2022 року до 31 грудня 2022 року - в частині земельних ділянок, що перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, юридичних осіб та фізичних осіб підприємців.
Починаючи з 1 січня 2023 року, за земельні ділянки (земельні частки (паї), що розташовані на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, які включені до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) не нараховується та не сплачується за період з першого числа місяця, в якому було визначено щодо відповідних територій дату початку активних бойових дій або тимчасової окупації, до останнього числа місяця, в якому було завершено активні бойові дії або тимчасова окупація на відповідній території».
Постановою Кабінету Міністрів України від 06.12.2022 № 1364 «Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» установлено, що перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією (далі - перелік), затверджується Міністерством розвитку громад та територій за формою згідно з додатком за погодженням з Міністерством оборони з урахуванням пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій. До територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, включаються території можливих бойових дій, території активних бойових дій та території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси.
На підставі вищевказаної постанови наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376 затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією.
Відповідно до вказаного Переліку Нікопольська міська територіальна громада (UA12080050000062712) віднесена до території активних бойових дій з 21.07.2022 по 31.05.2023, а також з 31.05.2023 віднесена до території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси.
30.04.2024 було прийнято Постанову Кабінету Міністрів України № 485 "Про внесення змін до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 6 грудня 2022 р. № 1364", якою до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 06.12.2022 № 1364 було внесено зміни, зокрема було доповнено пункт після абзацу двадцять другого новим абзацом такого змісту:
“для цілей оподаткування території активних бойових дій — це включені до переліку території активних бойових дій, території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси;”.
Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, Нікопольська міська територіальна громада (UA12080050000062712) віднесена до території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси з 31.05.2023.
Позивач нараховуючи та заявляючи до стягнення орендну плату за період з 09.10.2023 по 30.04.2024 у розмірі 240 532,69 грн зазначає, що до прийняття Постанови № 485 не було підстав поширювати норми підпунктів 69.14, 69.22 пункту 69 Кодексу на території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси. 
Господарський суд зазначає наступне.
Положеннями ч. 1 ст. 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Господарський суд враховує позицію, викладену у рішеннях Конституційного Суду України від 13.05.1997 №1-зп, від 09.02.1999 №1-рп/99, від 05.04.2001 №3-рп/2001, від 13.03.2012 №6-рп/2012 щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.
Зокрема, господарський суд враховує висновки, викладені у п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення ч. 1 ст. 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) від 09.02.1999 №1-рп/99, згідно із якими в регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема, негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультраактивна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма). За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.
У даному спірному випадку доповнення п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 06.12.2022 № 1364 новим абзацом після абзацу двадцять другого ((в редакції Постанови Кабінету Міністрів України № 485 від 30.04.2024 (п. 3 Постанови)), яким встановлено, що для цілей оподаткування території активних бойових дій – це включені до Переліку території активних бойових дій та території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) для територій активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси, є переходом від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої із застосуванням негайної дії у часі (безпосередня дія).
Норма п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України № 485 від 30.04.2024 не поширюється на спірні правовідносини, що виникли у період з 09.10.2023 по 30.04.2024 шляхом зворотної дії (ретроактивна форма).
Враховуючи викладене позовні вимоги про стягнення орендної плати за період з 09.10.2023 по 30.04.2024 у розмірі 240 532,69 грн є необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.
За подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ст. 4 Закону України "Про судовий збір"). 
Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2025 року становить 3028,00 грн.
При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).
Господарський суд зазначає, що позовна заява подана позивачем до суду в електронній формі.
При зверненні з позовом до суду позивач сплатив судовий збір в розмірі 11 341,50 грн згідно з платіжною інструкцією № 931 від 06.11.2025, замість 2886,39 грн. Таким чином, при зверненні з позовом до суду позивач надмірно сплатив судовий збір в розмірі 8455,11 грн. 
Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. 
Відповідне клопотання позивачем до суду подано не було. Тому суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що надмірно сплачений судовий збір в розмірі 8455,11 грн підлягає поверненню позивачу з державного бюджету України, для чого позивачу необхідно звернутися до суду з відповідним клопотанням.
Згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача у розмірі 2886,39 грн. 
Керуючись ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд
ВИРІШИВ:
В задоволенні позову відмовити в повному обсязі.
Витрати по сплаті судового збору покласти на позивача.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду.
Повне рішення складено 16.01.2026.

Суддя	 	І.В. Мілєва