ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2026 року м. Дніпро Справа № 908/3468/13

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач) 
суддів: Мороза В.Ф., Іванова О.Г.,
при секретарі судового засідання: Кишкань М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 

на ухвалу Господарського суду Запорізької області (суддя Черкаський В.І.) від 16.06.2025р. у справі № 908/3468/13

про банкрутство Публічного акціонерного товариства “Запорізький сталепрокатний завод”, м. Запоріжжя, - 

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 16.06.2025р. у справі № 908/3468/13 заяву ОСОБА_1 (вх. № 1564/08-07/25 від 14.05.2025) залишено без задоволення.
Не погодившись з вказаною ухвалою господарського суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся ОСОБА_1 , в якій просить ухвалу Господарського суду Запорізької області від 16.06.2025р. по справі № 908/3468/13 скасувати, переглянути та скасувати в повному обсязі ухвалу Господарського суду Запорізької області від 28.05.2015 про визнання вимог відділення ВД Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Запоріжжі до боржника в розмірі 15798482,54 грн. другої черги задоволення за нововиявленими обставинами - скасування постановою від 26.03.2018 року (суддя Черкаський В.І.) про задоволення заяви кредитора - фізичної особи - підприємця Руденка А.П. (вх. № 895/08-07/17 від 12.04.2017) про перегляд постанови Господарського суду Запорізької області № 908/3468/13 від 30.03.2015 року за нововиявленими обставинами, яка стала підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду; для застосування наслідків скасованої ухвали скасувати ухвали від 17.05.2018 про здійснення процесуального правонаступництва та від 10.05.2023 про здійснення процесуального правонаступництва по справі № 908/3864/13 про банкрутство ПАТ “Запорізький сталепрокатний завод”; справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт, зокрема вказує, що дізнався про існування підстав для перегляду ухвали Господарського суду Запорізької області від 28.05.2015р. у справі № 908/3468/13 лише 28.04.2025р., подав заяву про її перегляд за нововиявленими обставинами 14.05.2025р., тобто у 30-ти денний строк встановлений ст. 321 ГПК України, тому не звертався з клопотанням про поновлення цього строку. 
На переконання апелянта оскаржувана ухвала не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а викладені у ній висновки не відповідають обставинам справи.
Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 11.07.2025 для розгляду справи визначено колегію суддів у складі головуючого судді - Чередка А.Є., суддів - Мороза В.Ф., Іванова О.Г. 
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 02.09.2025р. апеляційну скаргу залишено без руху. Скаржнику наданий строк для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме подання до апеляційного суду належних доказів сплати судового збору у сумі  2 192,40 грн., належних доказів направлення копії апеляційної скарги усім кредиторам у справі у відповідності до вимог ст. 259 ГПК України.
На виконання вказаної ухвали від скаржника надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги та долучення до матеріалів апеляційної скарги витребуваних судом доказів. 
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 22.09.2025р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 16.06.2025р. у справі № 908/3468/13, розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 12.01.2026р. 
Апелянт та інші учасники справи не скористалися своїм правом участі у судовому засіданні, про час та місце судового засідання були повідомлені апеляційним судом належним чином, що підтверджується відповідними матеріалами справи. Іншими учасниками справи також не подано відзивів на апеляційну скаргу. 
12.01.2026р. до Центрального апеляційного господарського суду через систему «Електронний суд» від ОСОБА_1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з відсутністю в будинку заявника світла та неможливістю участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Колегія суддів не вбачає підстав для задоволення вищенаведеного клопотання, зважаючи на наступне.
Відповідно до ч. 11 ст. 270 ГПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.
ЄСПЛ неодноразово висловлював позицію, згідно з якою відкладення розгляду справи має бути з об`єктивних причин і не суперечити дотриманню розгляду справи у розумні строки. Так, у рішенні у справі "Цихановський проти України" (Tsykhanovsky v. Ukraine) ЄСПЛ зазначив, що саме національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Суд нагадує, що він зазвичай визнає порушення пункту 1 статті 6 Конвенції у справах, які порушують питання, подібні до тих, що порушуються у цій справі. Аналогічну позицію висловлено у рішеннях ЄСПЛ "Смірнова проти України" (Smirnov v. Ukraine, Application N 36655/02), "Карнаушенко проти України" (Karnaushenko v. Ukraine, Application N 23853/02).
Як відзначив Верховний Суд у постанові від 12.03.2019 року у справі № 910/12842/17 відповідач, як учасник судового процесу, не позбавлений права і можливості забезпечити участь у судовому засіданні будь-якого іншого представника, якому доручити виконання функцій щодо представництва інтересів у суді. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
В свою чергу, Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 року у справі № 361/8331/18 зробив правовий висновок, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.
Отже, згідно усталеної судової практики та позиції ЄСПЛ відкладення розгляду справи можливе з об`єктивних причин, як-от неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні чи недостатність матеріалів для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення; при цьому не повинно створюватися умов, за яких будуть порушені процесуальні строки розгляду справи.
Частиною 12 ст. 270 ГПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Крім цього, апелянт не звертався до апеляційного суду з клопотанням в порядку ст. 197 ГПК України про призначення проведення судового засідання у справі в режимі відеоконференції, а тому наведенні ним доводи в клопотанні про відкладення розгляду справи є безпідставними. 
Враховуючи вищенаведене, а також те, що суд не визнавав обов`язковою явку учасників справи в судове засідання, а учасники справи не були позбавлені права і можливості за потреби забезпечити участь у судовому засіданні представників, яким доручити виконання функцій щодо представництва інтересів у суді, зважаючи на відсутність підстав, які перешкоджають апеляційному перегляду справи та констатуючи достатність матеріалів для її перегляду, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку ухвали суду першої інстанції в апеляційному порядку за відсутності учасників справи.
Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, судова колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, провадження у справі № 908/3468/13 про банкрутство Публічного акціонерного товариства “Запорізький сталепрокатний завод” порушено за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю “Енергомаш-Інвест” ухвалою Господарського суду Запорізької області від 21.11.2013 року.
Вказаною ухвалою також визнано грошові вимоги ТОВ “Енергомаш-Інвест” до ПАТ “Запорізький сталепрокатний завод” в розмірі 1 338 527,74 грн., у тому числі 1 232 069,42 грн. – основна заборгованість та 106 458,32 грн. – пеня, з яких вимоги в розмірі 657 733,00 грн. забезпечені заставою майна боржника, вимоги в розмірі 680 794,74 грн. заставою майна боржника не забезпечені. 
Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та введено процедуру розпорядження майном боржника.
Розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Персюка Сергія Володимировича (свідоцтво Міністерства Юстиції України № 139 від 12.02.2013; ідент. № НОМЕР_1 ; адреса листування: 69002, м. Запоріжжя, відділення зв`язку №2, а/с№3305), на якого покладено виконання обов`язків керівника боржника.
Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 12.02.2014 року введено процедуру санації ПАТ “Запорізький сталепрокатний завод”, встановлено строк санації у шість місяців, керуючим санацією призначено арбітражного керуючого Персюка Сергія Володимировича.
Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 03.03.2014 року затверджено план санації ПАТ “Запорізький сталепрокатний завод”, який схвалено комітетом кредиторів (протокол засідання комітету кредиторів б/н від 25.02.2014).
Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 25.04.2014 року затверджено зміни та доповнення до плану санації Публічного акціонерного товариства “Запорізький сталепрокатний завод”, схвалені комітетом кредиторів (протокол засідання комітету кредиторів б/н від 17.04.2014).
Постановою Господарського суду Запорізької області від 30.03.2015 року Публічне акціонерне товариство “Запорізький сталепрокатний завод” визнано банкрутом, припинено процедуру санації Публічного акціонерного товариства “Запорізький сталепрокатний завод”, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Нагіх Л.К.
Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 28.05.2015 у справі № 908/3468/13 визнані кредиторські вимоги Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Запоріжжі до боржника в розмірі 15 798 482,54 грн. другої черги задоволення.
Постановою Господарського суду Запорізької області від 26.03.2018 року на підставі ст. 325 ГПК України, тобто за нововиявленими обставинами, постанову Господарського суду Запорізької області № 908/3468/13 від 30.03.2015 року скасовано. Припинено повноваження ліквідатора Публічного акціонерного товариства “Запорізький сталепрокатний завод” - Нагіх Людмили Костянтинівни. Відновлено процедуру санації Публічного акціонерного товариства “Запорізький сталепрокатний завод” та повноваження керуючого санацією Нагіх Людмили Костянтинівни.
В подальшому, ухвалою від 17.05.2018, зокрема, клопотання Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області № 09-1852 від 14.11.2017 (вх. № 08-06/26722 від 14.11.2017) задоволено. Здійснено процесуальне правонаступництво, замість кредитора 17 - Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Запоріжжі ухвалено вважати кредитором 17 - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області.
Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 10.05.2023 заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області № 260/07 від 12.04.2023 (вх. № 8065/08-08/23 від 14.04.2023) задоволено. Замінено кредитора - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області його правонаступником - Головним управлінням Пенсійною фонду України в Запорізькій області.
14.05.2025р. ОСОБА_1 , як кредитором боржника з 06.11.2024р., подано до Господарського суду Запорізької області заяву про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду Запорізької області від 28.05.2015 по справі № 908/3864/13 про визнання вимог відділення ВД Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Запоріжжі до боржника в розмірі 15798482,54 грн. другої черги задоволення та фактично ухвал від 17.05.2018 та від 10.05.2023 по справі № 908/3864/13 про здійснення процесуального правонаступництва у справі про банкрутство ПАТ “Запорізький сталепрокатний завод”.
16.05.2025р. у справі № 908/3468/13 Господарський суд Запорізької області постановив ухвалу, якою прийняв заяву ОСОБА_1 (вх. № 1564/08-07/25 від 14.05.2025) про перегляд за нововиявленими обставинами до розгляду, судове засідання з розгляду заяви ОСОБА_1 (вх. № 1564/08-07/25 від 14.05.2025) про перегляд за нововиявленими обставинами призначив на 16.06.2025р. 
Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 16.06.2025р. у справі № 908/3468/13 заяву ОСОБА_1 (вх. № 1564/08-07/25 від 14.05.2025) залишено без задоволення.
Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість ухвали Господарського суду Запорізької області від 16.06.2025р. у справі № 908/3468/13, постановленої за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 (вх. № 1564/08-07/25 від 14.05.2025) про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, яка і є предметом апеляційного оскарження, колегія суддів апеляційного господарського суду враховує наступне.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Згідно з ч. 6 ст. 12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Кодексом України з процедур банкрутства.
На час подання заяви та постановлення оскаржуваної ухвали набув чинності Кодекс України з процедур банкрутства (КУзПБ), який встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.
Частиною 2 Прикінцевих та Перехідних Положень Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що з дня введення в дію цього Кодексу визнано таким, що втратив чинність Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (Відомості Верховної Ради України, 1992р., № 31, ст. 440 із наступними змінами). 
Відповідно до ч. 4 Прикінцевих та Перехідних Положень Кодексу України з процедур банкрутства установлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу. 
Отже, оскільки справа про банкрутство ПАТ “Запорізький сталепрокатний завод” на день введення в дію Кодексу України з процедур банкрутства перебувала на стадії санації, провадження на цій стадії здіюснюється у відповідності до норм Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а перехід до наступної судової процедури здійснюється відповідно до норм Кодексу України з процедур банкрутства.
Разом з цим, перегляд за нововиявленими обставинами судових рішень у господарських справах врегульовано Главою 3 Розділу IV ГПК України.
Так, згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 320 ГПК України, рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:
1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;
2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;
3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.
Як вбачається зі змісту заяви ОСОБА_1 (вх. № 1564/08-07/25 від 14.05.2025), в якості підстав для перегляду за нововиявленими обставинами та скасування ухвали Господарського суду Запорізької області від 28.05.2015 у справі № 908/3468/13 про визнання кредиторських вимог Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Запоріжжі до боржника в розмірі 15 798 482,54 грн. другої черги задоволення заявник послався на п. 1 ч. 2 ст. 320 ГПК України та порушення судом норм матеріального права при її постановленні, зокрема ст. 45 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", згідно з якою поточні вимоги кредиторів відносяться до шостої черги, недоведення кредитором розміру вимог до боржника у сумі 15 798 482,54 грн., а також на скасування постановою Господарського суду Запорізької області від 26.03.2018 року за нововиявленими обставинами постанови Господарського суду Запорізької області № 908/3468/13 від 30.03.2015 про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури у справі, внаслідок чого спірні вимоги кредитора, які були визнані на підставі Порядку капіталізації платежів для задоволення вимог, що виникли із зобов`язань підприємства-банкрута перед громадянами внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров`ю, затвердженого Постановою КМУ від 06.05.2000 року № 765 “Про реалізацію статей 45 і 92 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, втратили будь - який сенс і юридичне підґрунтя.
Отже, фактично заява ОСОБА_1 (вх. № 1564/08-07/25 від 14.05.2025) про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду Запорізької області від 28.05.2015 у справі № 908/3468/13, окрім посилання на п. 1 ч. 2 ст. 320 ГПК України містить і підстави, встановлені п. 3 ч. 2 ст. 320 ГПК України.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 321 ГПК України, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано:
1) з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 320 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення;
2) з підстави, визначеної пунктом 2 частини другої статті 320 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли вирок (ухвала) у кримінальному провадженні набрав (набрала) законної сили;
3) з підстави, визначеної пунктом 3 частини другої статті 320 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням, яким скасовано судове рішення, що стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 320 ГПК України, до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте) та їх не встановлення судом.
Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами. 
Між тим, наведені заявником у якості нововиявлених, обставини, а саме щодо порушення судом норм матеріального права при постановленні ухвали та недоведення кредитором розміру вимог до боржника у сумі 15 798 482,54 грн., виходчи з поданих у справу доказів, не є як такими матеріально-правовими фактами, а є власною оцінкою заявника правомірності ухвали Господарського суду Запорізької області від 28.05.2015 у справі № 908/3468/13, тобто лише доводами, які мали бути наведені під час апеляційного чи касаційного оскарження вказаної ухвали.
Відтак, наведені заявником обставини для перегляду ухвали Господарського суду Запорізької області від 28.05.2015 у справі № 908/3468/13 відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 320 ГПК України не є нововиявленими в розумінні вказаної норми та не є підставами для її перегляду та скасування.
Щодо інших підстав для перегляду та скасування ухвали Господарського суду Запорізької області від 28.05.2015 у справі № 908/3468/13, які наведені у заяві ОСОБА_1 (вх. № 1564/08-07/25 від 14.05.2025), а саме скасування постановою Господарського суду Запорізької області від 26.03.2018 року за нововиявленими обставинами постанови Господарського суду Запорізької області № 908/3468/13 від 30.03.2015 про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури у справі, то апеляційний суд наголошує, що вказане судове рішення набуло законної сили 26.03.2018 року, а тому заява про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду Запорізької області від 28.05.2015 у справі № 908/3468/13 подана з пропуском строку на її подання, встановленого п. 3 ч. 1 ст. 321 ГПК України.
Всупереч вимогам ч. 3 ст. 322 ГПК України до заяви (вх. № 1564/08-07/25 від 14.05.2025) заявником не додане клопотання про поновлення пропущеного строку, тому в суду першої інстанції були відсутні підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд ухвали Господарського суду Запорізької області від 28.05.2015 у справі № 908/3468/13 про визнання кредиторських вимог Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Запоріжжі до боржника в розмірі 15 798 482,54 грн. за нововиявленими обставинами та відповідно ухвал від 17.05.2018 та від 10.05.2023 про здійснення процесуального правонаступництва у справі про банкрутство ПАТ “Запорізький сталепрокатний завод”.
Враховуючи вищенаведене, завершення ухвалою Господарського суду Запорізької області від 16.06.2025р. у справі № 908/3468/13 розгляду заяви ОСОБА_1 (вх. № 1564/08-07/25 від 14.05.2025) про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, повноваження суду апеляціної інстанції, встановлені ст. 275 ГПК України, та приписи ст.ст. 269, 271, 276, 277 ГПК України, колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали, отже вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 є безпідставними та не підлягають задоволенню. 
Згідно з ст. 129 ГПК України та виходячи з результату розгляду апеляційної скарги, судовий збір сплачений за подання апеляційної скарги слід віднести на її заявника.
З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 16.06.2025р. у справі № 908/3468/13 – залишити без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 16.06.2025р. у справі № 908/3468/13 – залишити без змін.
Судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на ОСОБА_1 .
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право на касаційне оскарження постанови та строк оскарження встановлені ст.ст. 287, 288 ГПК України. 

Повна постанова складена та підписана 15.01.2026 року.

Головуючий суддя А.Є. Чередко 

Суддя В.Ф. Мороз 

Суддя О.Г. Іванов