Справа № 529/80/26
Провадження № 1-кп/529/58/26
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2026 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 , 
захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,
потерпілого - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в селищі Диканька Полтавської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 12026175440000004 стосовно 
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Великі Будища Диканського району Полтавської області, проживаючого по АДРЕСА_1 , з середньою освітою, офіційно не працюючого, військовозобов`язаного, раніше не судимого, 
обвинуваченого у вчиненні ним кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 , 
ВСТАНОВИВ:
25 грудня 2025 року близько 01 год. 05 хв. обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи в кімнаті будинку свого знайомого ОСОБА_7 по АДРЕСА_2 , під час словесної сварки з ОСОБА_6 , який знаходився в положенні сидячи на підлозі, умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання у вигляді заподіяння тілесних ушкоджень, кулаком правої руки наніс ОСОБА_6 один удар по обличчю зліва. У результаті умисно нанесеного ОСОБА_4 удару ОСОБА_6 , останньому спричинено тілесне ушкодження у вигляді забою м`яких тканин лобної ділянки ліворуч з лівобічною параорбітальною гематомою, яке кваліфікується як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України, у вигляді заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. 
В ході досудового розслідування потерпілий ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_4 , у присутності захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 , 30 січня 2026 року уклали письмову угоду про примирення між собою, яка містить повне формулюванння обвинувачення, його правову кваліфікацію за ч. 2 ст. 125 КК України, в якій вказано, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні ним вказаного вище кримінального проступку, щиро кається у вчиненому, з потерпілим примирився, претензії з боку потерпілого відсутні.
У цій угоді про примирення також вказано узгоджене потерпілим та обвинуваченим покарання за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, у виді штрафу в дохід держави у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн, а також згоду сторін на його призначення та наслідки укладення і затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, визнав повністю за обставин, що викладені в обвинувальному акті та угоді про примирення. Просив суд затвердити угоду між ним та потерпілим та призначити узгоджене покарання. Вказав, що щиро розкаюється у вчиненому, цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди про примирення, що передбачені статтею 473 КПК України, а також наслідки її невиконання, які йому були роз`яснені судом в ході підготовчого судового засідання та вид покарання, який буде до нього застосовано.
Потерпілий ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про примирення. Вказав, що укладення угоди було добровільним, за його ініціативи, він примирився із обвинуваченим ОСОБА_4 , не має до нього претензій, наслідки укладення угоди зрозумілі.
Прокурор ОСОБА_3 та захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 вважали за доцільне затвердити угоду про примирення, укладену між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 , як таку, що відповідає вимогам закону.
Розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні угоду про примирення, вислухавши з приводу її затвердження думку учасників кримінального провадження, суд дійшов висновку, що угода про примирення повинна бути затверджена з таких підстав.
Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Згідно з ч. 1 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Угода про примирення у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, пов`язаних з домашнім насильством, може бути укладена лише за ініціативою потерпілого, його представника або законного представника.
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, яке згідно з ст. 12 КК України є кримінальним проступком.
Суд переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Угода відповідає вимогам КПК України, в тому числі щодо змісту та порядку укладення угоди, її умови не суперечать закону України про кримінальну відповідальність, зокрема щодо узгодженої міри покарання. Правова кваліфікація кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_4 , за ч. 2 ст. 125 КК України є правильною. Умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, а обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні підтвердив, що має можливість виконання взятих на себе за угодою зобов`язань.
В підготовчому судовому засіданні також встановлено, що потерпілий та обвинувачений розуміють наслідки затвердження угоди, що передбачені ст. 473 КПК України, а також обмеження їх прав щодо оскарження вироку про затвердження угоди про примирення.
Підстави для відмови в затвердженні угоди про примирення, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4  та призначення обвинуваченому визначеної в угоді міри покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не вбачається. Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні. Цивільний позов не заявлявся.
На підставі викладеного, керуючись ст. 12, ч. 2 ст. 125 КК України, п. 1 ч. 3 314, ст. ст. 374, 376, ч. 3 ст. 394, ст. ст. 469, 471, 473-476 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення від 30 січня 2026 року, укладену між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12026175440000004 від 01.01.2026 за ч. 2 ст. 125 КК України.
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді штрафу в дохід держави у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн 00 коп.
У разі невиконання затвердженої судом угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України. 
Згідно з ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому, інші учасники судового провадження копію вироку суду мають право отримати після подачі відповідної заяви про це до суду.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Диканський районний суд Полтавської області обвинуваченим, його захисником, законним представником чи потерпілим, його представником, законним представником з підстав, передбачених пунктами 1, 2 ч. 3 ст. 394 КПК України, або прокурором виключно з підстав, передбачених ч. 3 ст. 469 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками судового провадження. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_1