Номер провадження: 33/813/247/26
Номер справи місцевого суду: 521/18013/25 
Головуючий у першій інстанції Ганошенко С. А. 
Доповідач Драгомерецький М. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2026 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд в складі судді судової колегії судової палати з розгляду цивільних справ Драгомерецького М.М., 
при секретарі: Узун Н.Д., 

переглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Малишева Марина Валеріївна на постанову Хаджибейського районного суду м. Одеси від 17 листопада 2025 року по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №474309 від 05.10.2025, ОСОБА_1 05 жовтня 2025 року о 15:25 год, в м. Одеса, вул. Боровського, 1/8, керуючи транспортним засобом BMW 5250 д.н.з. НОМЕР_1 перед поворотом праворуч не врахував дорожньої обстановки, не зайняв відповідне крайнє праве положення на проїзній частині та скоїв зіткнення з автомобілем PEGEOT, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку. Автомобілі отримали механічні пошкодження, травмованих немає. Такими діями ОСОБА_1 порушив п. 10.4 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України), за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.
Постановою Хаджибейського районного суду м. Одеси від 17 листопада 2025 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 850 гривень в дохід держави. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 гривень.
Не погодившись із вищевказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Малишева М.В. звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Хаджибейського районного суду м. Одеси від 17 листопада 2025 року та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, з підстав викладених в апеляційній скарзі.
Крім того, ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Малишева М.В. просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Хаджибейського районного суду м. Одеси від 17 листопада 2025 року, мотивуючи тим, що повний текст оскаржуваної постанови апелянтом було отримано лише 03 грудня 2025 року, про що міститься відмітка в матеріалах справи.
Статтею 289 КУпАП встановлено, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Частиною 2 ст. 294 КУпАП, встановлено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Відповідно до ст. 129 Конституції України основною засадою судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.
Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної інстанцій є складовою конституційного права особи на судовий захист. Перегляд судових рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина.
Враховуючи те, що матеріалами справи не спростовуються викладенні у клопотанні доводи, а також для забезпечення права особи на доступ до правосуддя, вважаю за можливе визнати причини пропущеного строку поважними та поновити ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Малишева М.В. строк на апеляційне оскарження постанови Хаджибейського районного суду м. Одеси від 17 листопада 2025 року.
В судове засідання до апеляційного суду ні ОСОБА_1 , ні його адвокат Малишева М.В. не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином та завчасно.
20 січня 2026 року від адвоката Малишевої М.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи без їх участі, за наявними в матеріалах справи доказами.
Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Неявка в судове засіданні особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформації про належне повідомлення цих осіб.
З огляду на вищевикладене, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, апеляційний суд вважає можливим розглянути апеляційну скаргу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та її представника, на підставі доводів, викладених у апеляційній скарзі, а також доказів, які містяться в матеріалах справи, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного та обґрунтованого рішення. Збирання нових доказів не входить до повноважень апеляційного суду.
Перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.
У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості.
Згідно ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність учасника дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладаючи відповідне адміністративне стягнення, суд першої інстанції згідно вимог ст. ст. 245, 247, 251, 252, 280 КУпАП належним чином встановив чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясував всі фактичні обставин, що мають істотне значення для її розгляду, ухваливши законне та обґрунтоване рішення.
Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.
Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст. 252 КУпАП).
Апеляційним судом встановлено, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується, наявними в матеріалах справи доказами, а саме: 
1)протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №474309 від 05.10.2025, який в повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а тому є належним та допустимим доказом, й приймається судом до уваги;
2)схемою місця ДТП від 05.10.2025;
3)письмовими поясненнями ОСОБА_1 , згідно яких він керуючи своїм транспортним засобом BMW 525D д.н. НОМЕР_1 в м. Одеса по вул. Хімічна зі сторони вул. М. Боровського в напрямку вул. Степова, зі швидкістю 30-40 км/год, почав праворуч у свій двір та відчув удар в свій ТЗ;
4)письмовими поясненнями ОСОБА_2 , згідно яких він яких керуючи своїм транспортним засобом Peugeot 301, д.н. НОМЕР_3 в м. Одеса по вул. Хімічна зі сторони вул. М. Боровського у бік вул. Степова, зі швидкістю 50-55 км/год. В попутному для нього напрямку, рухався автомобіль BMW 525D д.н. НОМЕР_1 , який перед поворотом праворуч не зайняв відповідне крайнє положення, взяв лівіше на смугу зустрічного руху після чого почав повертати праворуч. Зі слів водія НОМЕР_4 він взяв великий радіус для повороту, оскільки в нього габаритна машина;
5)фотознімками з місця ДТП, на яких відображено місце розташування автомобілів Peugeot 301, д.н. НОМЕР_3 та BMW 525D д.н. НОМЕР_1 .
Оцінюючи вищезазначені докази окремо та в їх сукупності, ґрунтуючись на внутрішньому переконанні, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме в тому, що він 05 жовтня 2025 року в м. Одеса, вул. Боровського, 1/8, керуючи транспортним засобом BMW 5250 д.н.з. НОМЕР_1 перед поворотом праворуч не врахував дорожньої обстановки, не зайняв відповідне крайнє праве положення на проїзній частині та скоїв зіткнення з автомобілем Peugeot 301, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку, оскільки такий висновок ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що причиною ДТП стало те, що автомобіль Peugeot 301, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 раптово в`їхав в автомобіль ОСОБА_1  BMW 5250 д.н.з. НОМЕР_1 , саме ОСОБА_2 порушив ПДР України, тобто саме його дії призвели до ДТП.
Однак апеляційний суд не приймає до уваги доводи апеляційної скарги та зазначає наступне.
Як було вже зазначено, відповідальність за ст. 124 КУпАП настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Тобто умовою відповідальності за вказаною нормою є сукупність наступних обставин: встановлення факту порушення особою ПДР, наслідки у вигляді пошкодження транспортного засобу (засобів) чи іншого майна, а також причинно-наслідковий зв`язок між порушенням ПДР і виявленими пошкодженнями.
Пунктами 1.3 - 1.5 та 1.9 ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.
Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
Відповідно до п. 2.3 б ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Згідно п. п. 10.1, 10.3 ПДР перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
У разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися. За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч.
Пунктом 10.4 ПДР, який зазначений працівником поліції в протоколі, передбачено, що перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.
Апеляційний суд вважає, що матеріалами справи доведено, що ОСОБА_1  керуючи транспортним засобом BMW 5250 д.н.з. НОМЕР_1 перед поворотом праворуч не врахував дорожньої обстановки, а саме не зайняв відповідне крайнє праве положення на проїзній частині та скоїв зіткнення з автомобілем Peugeot 301, д.н.з. НОМЕР_2 , що рухався в попутному напрямку.
Факт зіткнення та місце розташування автомобілів Peugeot 301, д.н. НОМЕР_3 та BMW 525D д.н. НОМЕР_1 , що відображено в схемі ДТП та на фотознімках наявних в матеріалах справи, свідчить про те, що автомобіль BMW 525D д.н. НОМЕР_1 дійсно не знаходився у відповідному крайньому правому положення на проїзній частині, під час виконання маневру повороту праворуч.
Так, водій автомобіля Peugeot 301, д.н.з. НОМЕР_2 , рухаючись у попутному напрямку мав право розраховувати на те, що водій BMW 5250 д.н.з. НОМЕР_1 здійснюватиме поворот із зайняттям саме крайнього положення, та не був зобов`язаний передбачати порушення ПДР з його боку.
Причинний зв`язок між порушенням водієм BMW 5250 д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 вимог п. 10.4 ПДР України та настанням дорожньо-транспортної пригоди є прямим та безпосереднім, оскільки саме неправильне виконання маневру повороту призвело до зіткнення транспортних засобів.
Таким чином, не зважаючи на те, що ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення не визнав, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за порушення нею вимог ПДР України.
Зазначений висновок суду також відповідає завданням КУпАП, яким є зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.
Керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП, Одеський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Малишева Марина Валеріївна про поновлення строку на апеляційне оскарження - задовольнити. Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Хаджибейського районного суду м. Одеси від 17 листопада 2025 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Малишева Марина Валеріївна залишити без задоволення.
Постанову Хаджибейського районного суду м. Одеси від 17 листопада 2025 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду М.М. Драгомерецький