Ухвала
 
02 грудня 2025 року
м. Київ
 
справа № 757/48593/24
провадження № 61-13440ск25
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Тітова М. Ю.,
 
розглянувши касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби в Одеській області на рішення Печерського районного суду м. Києва                                  від 26 листопада 2024 року та постанову Київського апеляційного суду                    від 09 квітня 2025 року у справі за заявою Головного управління Державної податкової служби в Одеській області, заінтересовані особи: Акціонерне товариство Райффайзен Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Давмір строй», про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У жовтні 2024 року Головне управління Державної податкової служби в Одеській області (далі - ГУ ДПС в Одеській області) звернулося до суду із заявою, в якій просив зобов`язати АТ «Райффайзен Банк» надати до ГУ ДПС в Одеській області оригінали (належним чином засвідчені копії) роздруківок по банківським рахункам, вказаних у запитах, про залишок та рух коштів, операції списання з рахунків та/або зарахування на рахунки; дату та час здійснення операцій; призначення платежу; ідентифікаційних даних контрагента (для фізичних осіб-прізвище, ім`я та по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків України, для юридичних осіб - повне найменування, ідентифікаційний код ЄДРПОУ, номер рахунку контрагента, код банку контрагента) по рахунках які були відкрити або використовувались ТОВ «ДАВМІР СТРОЙ» в період з 01 січня 2023 року до дати подання заяви про розкриття інформації, що містить банківську таємницю, тобто до 17 жовтня 2024 року.
 
Печерський районний суд м. Києва рішенням від 26 листопада 2024 року в задоволені заяви відмовив.
 
Київський апеляційний суд постановою від 09 квітня 2025 року апеляційну скаргу ГУ ДПС в Одеській області залишив без задоволення, а рішення Печерського районного суду м. Києва від 26 листопада 2024 року - без змін.
 
28 жовтня 2025 року Головне управління Державної податкової служби в Одеській області (далі - ГУ ДПС в Одеській області) через підсистему «Електронний суд» надіслала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Печерського районного суду м. Києва від 26 листопада 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 09 квітня 2025 року з пропуском строку на касаційне оскарження.
 
Разом із цим, ГУ ДПС в Одеській області в касаційній скарзі заявляло клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження з посиланням на те, що 24 лютого 2022 року російською федерацією здійснено військову агресію проти України, що унеможливлювало швидкого подання касаційної скарги в короткі та розумні строки, а також були відсутні бюджетні асигнування для сплати судового збору за подання касаційної скарги. На сьогоднішній день робота ГУ ДПС в Одеській області обмежена через повітряні тривоги, обмеженість Інтернету, перебої зв`язку та інших необхідних благ для здійснення функцій. ГУ ДПС в Одеській області звертається повторно у найкоротший термін з касаційною скаргою, заявник заінтересований у цій справі та звертається до суду у розумний строк. Ураховуючи зазначене, ГУ ДПС в Одеській області вважало, що є підстави для задоволення клопотання та поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень.
 
Ухвалою Верховного Суду від 03 листопада 2025 року визнано підстави для поновлення процесуального строку на касаційне оскарження рішення Печерського районного суду м. Києва від 26 листопада 2024 року та постанови Київського апеляційного суду від 09 квітня 2025 року за клопотанням ГУ ДПС в Одеській області неповажними. Касаційну скаргу залишено без руху та надано строк десять днів з дня вручення цієї ухвали, а саме - заявнику необхідно було надати суду касаційної інстанції заяву про поновлення строку на касаційне оскарження з наведенням інших обґрунтованих підстав для поновлення цього строку та наданням відповідних доказів; надати нову редакцію касаційної скарги, яка має відповідати вимогам статті 392 ЦПК України, та в якій згрупувати, систематизувати та чітко зазначити конкретну обов`язкову підставу (підстави) касаційного оскарження судових рішень у відповідності до визначеного статтею 389 ЦПК України переліку підстав для касаційного оскарження судових рішень та їх відповідне мотивування; надати копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи з урахуванням пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України; і роз`яснено заявнику про наслідки невиконання вимог ухвали суду.
Залишаючи касаційну скаргу ГУ ДПС в Одеській області без руху у зв`язку із пропуском встановленого законом строку на касаційне оскарження, Верховний Суд виходив з того, що наведені заявником підстави не можуть слугувати безумовною та достатньою підставою для визнання поважними причин пропуску процесуального строку для органу державної влади, за відсутності відповідних обґрунтувань та доказів того, що саме вплинуло на роботу цього державного органу саме в період з 29 травня 2025 року (дата отримання ухвали суду про повернення вперше поданої касаційної скарги від 26 травня 2025 року) до                       28 жовтня 2025 року (день звернення вдруге з касаційною скаргою).
 
На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 03 листопада 2025 року ГУ ДПС в Одеській області через підсистему «Електронний суд» надіслало до Верховного Суду клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке мотивовано тим, що 24 лютого 2022 року російською федерацією здійснено військову агресію проти України, що унеможливлювало швидке подання касаційної скарги в короткі та розумні строки. Згідно з листом від 28 лютого  2022 року № 2024/02.0-7.1 Торгово-промисловою палатою України засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин              24 лютого 2022 року, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого             2022 року № 64/2022 (та в подальшім продовжено). З урахуванням наведеного, у ГУ ДПС в Одеській області були відсутні можливості сплати судового збору, на підтвердження чого надано докази по рахунку 2800 (виписки з рахунку 2800 на підтвердження відсутності бюджетних асигнувань).
 
Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
 
Наведені ГУ ДПС в Одеській області причини пропуску процесуального строку на касаційне оскарження судових рішень не дають достатніх підстав для визнання їх поважними з огляду на таке.
 
Вирішуючи питання про поновлення пропущеного строку, касаційний суд враховує, що оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально в кожній справі, а будь-які причини не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для його поновлення. Поновленню підлягає лише строк, який пропущений з об`єктивних і таких, що не залежали від волі та поведінки особи, причин. Якщо строк поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. У випадку, якщо суди обмежуються вказівкою на наявність «поважних причин» для поновлення пропущеного строку, вони не вказують чітких підстав такого поновлення.
 
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 08 жовтня 2020 року у справі                 № 9901/32/20 виснувала, що інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку з пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду тощо.
 
Встановлено, що вперше ГУ ДПС в Одеській області через підсистему «Електронний суд» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на оскаржувані судові рішення 07 травня 2025 року, тобто в межах тридцятиденного строку на касаційне оскарження.
 
Ухвалою Верховного Суду від 26 травня 2025 року (провадження № 61-5896ск25) касаційну скаргу повернуто у зв`язку із тим, що в касаційній скарзі не викладені передбачені чинним ЦПК України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.
 
Отже, повернення поданої заявником вперше касаційної скарги, яка не відповідала вимогам процесуального законодавства, не може вважатися поважною причиною пропуску строку на касаційне оскарження, не свідчить про наявність підстав для поновлення пропущеного строку.
 
Повернення касаційної скарги відбулося із причин, які повністю залежали від заявника, що позбавляє суд можливості оцінювати такі причини пропуску строку відповідно до висновків, наведених у постанові Верховного Суду від 24 липня           2023 року в справі № 200/3692/21 (провадження № К/990/17155/23). 
 
Також, згідно з інформацією з автоматизованої системи документообігу Верховного Суду, ухвалу Верховного Суду від 26 травня 2025 року про повернення касаційної скарги ГУ ДПС в Одеській області отримало 29 травня 2025 року, про що свідчить довідка про доставлення та отримання електронного листа.
Вдруге ГУ ДПС в Одеській області звернулося через підсистему «Електронний суд» до Верховного Суду з касаційною скаргою на оскаржувані судові рішення                лише 28 жовтня 2025 року, тобто через 5 місяців після отримання ухвали суду про повернення касаційної скарги. Заходів пришвидшення звернення з касаційною скаргою вдруге заявником не вжито.
 
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України). 
 
Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
 
Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ,           від 07 липня 1989 року).
 
Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.
 
Разом з тим, право суду на поновлення строку не є безмежним.
 
У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд.
 
Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.
 
Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.
Поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.
 
Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.
 
Так, у параграфі 41 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
 
Аналогічні висновки викладені Європейським судом з прав людини у рішеннях             від 09 листопада 2004 року в справі «Науменко проти України», від 18 січня            2005 року в справі «Полтораченко проти України» та від 08 листопада 2005 року в справі «Тімотієвич проти України».
 
Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, пропущеного на значний термін, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.
 
З урахуванням викладеного, наведені ГУ ДПС в Одеській області підстави пропуску строку на касаційне оскарження не є поважними, оскільки зазначені заявником доводи у повторно поданому клопотанні фактично дублюють раніше наведені, які вже визнавалися Верховним Судом неповажними в ухвалі від 03 листопада                 2025 року.
 
ГУ ДПС в Одеській області не наведено підстав пропуску строку на касаційне оскарження саме в період з 29 травня 2025 року (дата отримання ухвали суду про повернення вперше поданої касаційної скарги від 26 травня 2025 року) до                       28 жовтня 2025 року (день звернення вдруге з касаційною скаргою).
 
Ураховуючи, що ГУ ДПС в Одеській області не зазначено інших поважних підстав для поновлення пропущеного строку звернення з касаційною скаргою на оскаржувані судові рішення, суд визнає наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження неповажними. Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення. Інших підстав поновлення пропущеного процесуального строку на касаційне оскарження заявником не наведено.
 
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником в строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, визнані судом неповажними.
 
Оскільки наведені у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень підстави для поновлення цього строку є неповажними, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
 
Керуючись пунктом 4 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Державної податкової служби в Одеській області на рішення Печерського районного суду м. Києва від 26 листопада 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 09 квітня 2025 року у справі за заявою Головного управління Державної податкової служби в Одеській області, заінтересовані особи: Акціонерне товариство Райффайзен Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Давмір строй», про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                          А. Ю. Зайцев
            
                                                                                                                      Є. В. Коротенко
            
                                                                                                                      М. Ю. Тітов