П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2025 р.	м. Одеса	Справа № 420/2643/25	

Головуючий в 1 інстанції: Аракелян М.М.
Дата і місце ухвалення: 29.09.2025р., м. Одеса 

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
Головуючого судді: Бойка А.В.,
суддів : Єщенка О.В.,
Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 )на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :
В січні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ), в якому просив суд: 
- визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати;
- зобов`язати НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати грошового забезпечення за період з 29.01.2020р. по 19.05.2023р., а також всіх інших належних за цей період додаткових видів грошового забезпечення (матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань) з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" на 01.01.2020р., Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" на 01.01.2021р., Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" на 01.01.2022р., Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" на 01.01.2023р., за період з 29.01.2020р. по 22.01.2025р. (день її фактичної виплати), - відповідно до Закону України від 19.10.2000р. №2050-111 “Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати” та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001р. №159, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п.2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004р. №44.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2025 року позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати.
Зобов`язано НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати грошового забезпечення за період з 29.01.2020р. по 19.05.2023р., а також всіх інших належних за цей період додаткових видів грошового забезпечення (матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань) з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" на 01.01.2020р., Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" на 01.01.2021р., Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" на 01.01.2022р., Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" на 01.01.2023р., за період з 29.01.2020р. по 22.01.2025р. (день її фактичної виплати), - відповідно до Закону України від 19.10.2000р. №2050-111 “Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати” та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001р. №159.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням в частині задоволення позову НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати рішення від 29.09.2025р. у відповідній частині, з ухваленням по справі нового судового рішення – про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 .
В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору судом першої інстанції не надано належної правової оцінки посиланням відповідача на те, що в Законі №2050-ІІІ та Порядку №159 законодавець передбачив виплату компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків виплати тільки тих доходів, які не мають разового характеру, тобто регулярні доходи, які нараховуються систематично, рівномірно, через певні проміжки часу. Допомога для оздоровлення передбачена главою 7 розділу IV Інструкції №558 «Порядок, умови та розміри виплати одноразових додаткових видів грошового забезпечення», тобто віднесена до одноразових видів грошового забезпечення, за своїм призначенням і правовою природою в контексті виплат. Тобто, допомога для оздоровлення є доходом разового характеру, а тому затримка виплати перерахунку допомоги для оздоровлення не підлягає компенсації взагалі, так як указаний вид доходу не охоплюється Законом №2050-ІІІ. Аналогічна ситуація і щодо матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової компенсації за невикористані дні відпустки, одноразової грошової допомоги при звільненні.
Таким чином, за твердженнями апелянта, суд першої інстанції неправильно застосував норми Закону №2050-ІІІ як мінімум в частині позовних вимог, які стосувались одноразових видів грошового забезпечення.
Також, апелянт посилається на те, що саме з моменту набрання законної сили рішенням у справі №420/6924/24 у військової частини НОМЕР_2 виник обов`язок здійснити позивачу перерахунок грошового забезпечення, тобто з 29 листопада 2024 року, а не з 29 січня 2020 року, як помилково встановив суд першої інстанції. Також, зазначений перерахунок грошового забезпечення не входить до переліку грошових доходів громадян, визначених частиною 2 статті 2 Закону №2050-ІІІ, має характер одноразової виплати на підставі рішення суду, що також свідчить про неправильність застосування норм Закону №2050-ІІІ як норм матеріального права.
Справа призначена до розгляду у порядку письмового провадження у відповідності до п.3 ч.1 ст.311 КАС України.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного:
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 проходив службу у військовій частині НОМЕР_2 .
Наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 03.01.2024р. №75-ОС, полковника юстиції ОСОБА_1 , помічника начальника загону з правової роботи – начальника групи юридичного забезпечення, який звільнений з військової служби у запас ЗСУ наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 02.01.2024р. №2-ос за підпунктом «г» (через такі сімейні обставини або інші поважні причини якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу - у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я) пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення. 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02.09.2024р. у справі №420/6924/24 зобов`язано НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити грошове забезпечення ОСОБА_1 (розміри посадового окладу та окладу за військовим званням), матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, грошову компенсацію за невикористані відпустки 2022, 2023р.р., одноразову допомогу при звільненні, грошову компенсацію відпустки УБД за 2016-2023 роки, за період з 29.01.2020 року по 19.05.2023 року включно, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, у відповідності до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017р. №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" та пункту 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням виплачених йому сум грошового забезпечення та інших виплат.
29.11.2024р. ОСОБА_1 звернувся із заявою до начальника НОМЕР_1 прикордонного загону, в якій просив надати довідку-розрахунок нарахованих та виплачених сум згідно рішення суду по справі №420/6924/24. нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченого належного грошового забезпечення за весь час затримки виплати – з 29.01.2020р. по день фактичної виплати.
Листом від 24.12.2024р. військова частина НОМЕР_2 надала довідку-розрахунок нарахованих коштів на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02.09.2024р. по справі №420/6924/24 та повідомила ОСОБА_1 , що кошти будуть виплачені на його особистий рахунок після надходження фінансування. 
22.01.2025р. на виконання судового рішення по справі №420/6924/24 військова частина НОМЕР_2 перерахувала на банківський рахунок позивача кошти у сумі 358 778,49 грн.
Вважаючи протиправною бездіяльність НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) щодо виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суду.
Суд першої інстанції, задовольняючи частково позов, дійшов висновку, що позивач набув право на отримання компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку їх виплати в порядку, визначеному Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати». 
Надаючи правову оцінку таким висновкам суду першої інстанції колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до статті 1 Закону України від 19 жовтня 2000 року №2050-III «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» (далі - Закон №2050-III) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
Згідно статті 2 Закону №2050-III компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.
Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру:
пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством);
соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення), сума індексації грошових доходів громадян; суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;
суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника.
У відповідності до статті 3 Закону №2050-ІІІ сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але невиплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).
Згідно зі статтею 4 цього Закону виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.
З метою реалізації Закону №2050-ІІІ Уряд прийняв постанову від 21 лютого 2001 року №159, якою затвердив Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - Порядок №159).
Пунктами 2, 3 вказаного Порядку передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.
Компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру.
Зміст зазначених норм права дає підстави дійти висновку, що основними умовами для виплати суми компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії) та виплата нарахованих доходів. Виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу.
Тобто законодавець пов`язує виплату компенсації втрати частини доходів з виплатою основної суми доходу.
Такий висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 24 січня 2023 року по справі №200/10176/19-а, від 31 липня 2024 року по справі №480/1704/19, від 21 серпня 2024 року у справі №200/63/23.
Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Такі кошти спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.
Зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статей 1-3 Закону №2050-ІІІ дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.
Аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 29.03.2023р. у справі №120/9475/21-а, від 15.10.2020р. у справі №240/11882/19, від 13.01.2020р. у справі №803/203/17 та від 22.06.2018р. у справі №810/1092/17, які також враховуються судом при вирішенні даної справи відповідно до частини 5 статті 242 КАС України.
Компенсація за порушення строків виплати виникає тоді, коли грошовий дохід (заробітна плата) особи (працівника) з вини відповідача не нараховувався, своєчасно не виплачувався і через це особа зазнала втрат.
Як вже зазначалося колегію суддів, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02.09.2024р. у справі №420/6924/24 зобов`язано НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) здійснити нарахування та виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 (посадового окладу та окладу за військовим званням), матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової компенсації за невикористані відпустки 2022, 2023р.р., одноразової допомоги при звільненні, грошової компенсації за відпустки УБД за 2016-2023 роки, за період з 29.01.2020 року по 19.05.2023 року.
Саме на виконання цього рішення, за період з 29.01.2020р. по 19.05.2023р. відповідач лише 22.01.2025р., тобто з порушенням строків виплати грошового забезпечення більше ніж на один місяць, виплатив позивачу належне грошове забезпечення в загальній сумі 358 778,49 грн.
Викладене є підставою для отримання позивачем компенсації втрати частини доходу.
Разом з тим, апелянт вірно звернув увагу, що законодавець передбачив виплату компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків виплати тільки тих доходів, які не мають разового характеру, тобто регулярні доходи, які нараховуються систематично, рівномірно, через певні проміжки часу.
Верховний Суд у постанові від 11.04.2025 року по справі №280/8933/24 зазначив, що нормативне урегулювання відносин щодо компенсації громадянам втрати частини доходів вказує на те, що така компенсація пов`язана, по-перше, з порушенням встановлених строків виплати таких доходів; по-друге, з виключним переліком доходів як систематичних грошових виплат громадянам; по-третє, з фактом виплати нарахованих доходів. При цьому, підставою для компенсації є затримка виплати доходів на один і більше календарних місяців. Тому розмір компенсації невід`ємно пов`язаний з видом та розміром невчасно виплаченого доходу, а також з тривалістю часу, протягом якого була затримка його виплати. У питанні про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати ключовим питанням є дохід. Законодавець в абзаці першому ч.2 ст.2 Закону України №2050-III акцентував увагу саме на виді доходу, а не на його окремих складових чи ознаках такого доходу, при цьому підкресливши, що такі доходи не мають разового характеру.
Судовим рішенням по справі №420/6924/24 зобов`язано військову частину НОМЕР_2 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 не лише грошового забезпечення за період з 29.01.2020 року по 19.05.2023 року, а й отриманих позивачем у вказаний період матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової компенсації за невикористані відпустки 2022, 2023р.р., одноразової допомоги при звільненні, грошової компенсації за відпустки УБД за 2016-2023 роки.
Зазначені виплати не мають постійного характеру, що підтверджується приписами Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 25 червня 2018 року №558.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що несвоєчасна виплата у належному розмірі матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та інших одноразових видів грошового забезпечення, не підпадає під дохід, за затримку виплати якого нараховується компенсація у відповідності до Закону №2050-ІІІ та Порядку №159.
А відтак, суд першої інстанції необґрунтовано зобов`язав відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати в тому числі матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань, виплачених у період з 29.01.2020р. по 19.05.2023р.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно п.4 ч.1 ст.317 КАС України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, не правильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. (ч.2 ст.317 КАС України)
Частиною 4 статті 317 КАС України передбачено, що зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
Оскільки суд першої інстанції вірно розглянув справу, однак дійшов помилкового висновку, що компенсація нараховується на виплачене грошове забезпечення з урахуванням одноразових його видів, зокрема, матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань, тому колегія суддів доходить висновку про необхідність зміни абзацу третього резолютивної частини рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29.09.2025р. шляхом викладення його в новій редакції.
В іншій частині оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.
Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду лише з підстав, передбачених пп. «а»-«г» п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Керуючись ст.ст. 311, п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) задовольнити частково.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2025 року змінити, виклавши абзац третій його резолютивної частини в наступній редакції:
Зобов`язати НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення (без урахування перерахованих сум одноразових видів грошового забезпечення), виплаченого на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02.09.2024р. у справі №420/6924/24 за період з 29.01.2020р. по день фактичної виплати 22.01.2025р. відповідно до Закону України “Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати” від 19.10.2000р. №2050-ІІІ та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001р. №159.
В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2025 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Суддя-доповідач: А.В. Бойко

Суддя: О.В. Єщенко

Суддя: О.А. Шевчук