Справа № 187/2124/25
3/0187/31/26 
П О С Т А Н О В А 
іменем України
14 січня 2026 року селище Петриківка
Суддя Петриківського районного суду Дніпропетровської області Говоруха В.О., розглянувши матеріали, що надійшли із відділення поліції № 3 Дніпровського районного управління поліції № 2 ГУНП в Дніпропетровській області стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; посвідчення водія серія НОМЕР_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ; про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -
В С Т А Н О В И В : 
До суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 519723 від 21.11.2025, згідно якого: 21.11.2025 о 17-20 годині в селищі Петриківка, вул. Центральна, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ЗАЗ 110307 д.н.з. НОМЕР_3 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, сухість у роті, поведінка, що не відповідає обставинам. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, у встановлено законом порядку водій відмовився під відеозапис на бодікамеру. 
Дії ОСОБА_1 кваліфіковано як порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху (далі ПДР) і вчинення правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).
В судове засіданні ОСОБА_1 не прибув, згідно пояснень його захисника адвоката Щербини М.В. на даний час ОСОБА_1 проходить службу в ЗСУ.
Згідно витяг з наказу від 23.11.2025 за № 177 ОСОБА_1 , призвано на військову службу та направлено до військової частини НОМЕР_4 .
Адвокатом Щербиною М.В. подано до суду заперечення на протокол в якому він просить суд провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП закрити, за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Справу №187/2124/25 про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу такого правопорушення.
Захисник зазначає, що на відео доданого до протоколу, зафіксовано факт спідкування поліцейського із нібито водієм транспортного засобу, але на ньому не зафіксовано факт зупинки транспортного засобу.
Постанову серії ЕНА № 6198037 за ч.1 ст. 121 КУпАП, яка слугувала причиною зупинки транспортного засобу загалом, складено 21.11.2025 о 18:41 год. тобто після складання протоколу серії ЕРП1 № 519723 від 21.11.2025, який було складено о 18:20 год.
В рапорті сержанта поліції, ОСОБА_2 від 21.11.2025 зазначено, що виявлено транспортний засіб ЗАЗ 110307 д.н/з НОМЕР_3 , із порушеннями ПДР о 21:00 годині. 
Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння від 21.11.2025 складено о 17 год. 20 хв., але на відео зафіксовано час спілкування з водієм о 17 годині 24 хвилини, тобто направлення було складено ще до самої зупинки та спілкування з громадянином ОСОБА_1 .
Наголошує, що на долучене відео, на якому о 17:35 год., поліцейський роз`яснює громадянину ОСОБА_1 про те, що останній має право пройти огляд на стан накторичного сп`яніння самостійно на протязі двох - трьох годин після зупинки, але на відео о 17 год. 42 хв., Поліцейький наголошує на супроводженні Панібудьласка до ІНФОРМАЦІЯ_2 , так як він перебуває у розшуку. Матеріали справи не містять інформації стосовно часу, який Панібудьласка перебував в ІНФОРМАЦІЯ_3 , та чи була можливість у громадянина пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння у визначений час. Факт порушення прав громадянина на доведеності своєї невинуватості зафіксовано на відеодоказах долучених до матеріалів справи.

Заслухавши пояснення захисника особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 і дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, в тому числі відеозапис наданий працівниками поліції, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з наступних підстав.
Згідно до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.
Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.
Для визнання діяння правопорушенням і, відповідно, застосування передбачених правовими нормами санкцій, необхідно встановити наявність у діянні особи складу адміністративного правопорушення.
У відповідності до положень ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, ....., а також іншими документами.
Диспозиція частини першої статті 130 КУпАП передбачає нормативне правило наступного змісту: «адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Отже, необхідною умовою для застосування до порушника відповідальності, передбаченої вищевказаною статтею, є, зокрема, наявність доказів, які б безпосередньо свідчили про порушення викладених вище вимог.
Відповідно п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порядок, процедура та особливості проведення огляду особи на стан сп`яніння, а також дії поліцейського в разі відмови особи від проходження такого огляду передбачені ст. 266 КУпАП, «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008, та регулюється «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015.
Відповідно до ч. 2-6 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Згідно з п.п 2, 6,7 Розділу І Інструкції від 09.11.2015 № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Згідно з п.п 9. 12 Розділу ІІ Інструкції від 09.11.2015 № 1452/735, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Згідно з п. 6 - п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.
У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Вимогами п. 13 Порядку визначено, що лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ.
Висновок складається в трьох примірниках: по одному - для поліцейського та водія транспортного засобу, а третій залишається в закладі охорони здоров`я. 

Так, судом ретельно досліджено відеозапис з боді камери поліцейського № 796646, де зафіксовано слідкування працівників поліції з ОСОБА_1 з 17-24 до 17-43, та повідомлення йому про наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло і сухість у роті. На пропозицію поліцейського пройти огляд для перевірки факту вживання наркотичних речовин в м. Дніпро, ОСОБА_1 погодився та попросив відвести додому малолітню дитину, яка перебуває в салоні автомобіля, на що поліцейський відповів пояснивши це забороною йому керувати автомобілем. 
Працівник поліції роз`яснив, що ОСОБА_1 має можливість самостійно пройти огляд у лікаря нарколога в будь-якому медичному закладі протягом 2-3 годин і надати до суду відповідний висновок.
Далі, після прибуття батька ОСОБА_1 в його присутності останній ще раз погодився пройти огляд для перевірки факту вживання наркотичних речовин в м. Дніпро на що працівник поліції повторно роз`яснив ОСОБА_1 і його батькові можливість пройти огляд у лікаря нарколога протягом 2-3 годин в будь-якому медичному закладі з наданням відповідного висновку до суду для закриття провадження за умови відмови ОСОБА_1 пройти огляд за пропозицією поліцейського і складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення. При цьому, працівник полії зазначив, що ОСОБА_1 має право пройти огляд у лікаря нарколога навіть в Петриківській лікарні в той час огляд за направленням поліцейського може бути проведений лише в м. Дніпро. Після таких слів працівника поліції, ОСОБА_1 відмовився проходити відповідний огляд для перевірки факту вживання наркотичних речовин в м. Дніпро.
Після цього, працівник поліції запропонував всім присутнім: ОСОБА_1 , його дитині і батькові проїхати до ТЦК, оскільки ОСОБА_1 перебуває в розшуку.
Таким чином, працівники поліції запевнили ОСОБА_1 що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, він зможе спростувати у суді, надавши результати огляду у лікаря-нарколога, до якого зможе звернутись самостійно (шляхом самозверненння).
Крім того, судом встановлено, що складене відносно ОСОБА_1 направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння від 21.11.2025 не містить найменування закладу охорони здоров`я, де він має пройти такий огляд.
Отже, досліджені судом матеріали справи свідчать про те, що працівник поліції протиправно, в порушення вимог КУпАП, роз`яснив останньому право відмовитися від проходження огляду та самостійно звернутись до лікаря нарколога, здати відповідний аналіз, результати якого надати до суду на підтвердження своєї невинуватості щодо тих обставин, які будуть викладені у протоколі.
У даному випадку, поліцейський, будучи посадовою особою, яка наділена повноваженнями роз`ясняти права та обов`язки особи під час складання протоколів, а також проведення дій пов`язаних із їх складенням, повідомив порядок проходження огляду у спосіб, що не передбачений законом, чим ввів в оману ОСОБА_1 та склав протокол за порушення останнім вимог п. 2.5 ПДР України, за що передбачено відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На переконання суду, у даному конкретному випадку відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння не може становити складу адміністративного правопорушення, оскільки дії працівників поліції не відповідали вимогам закону, які не вірно роз`яснили наслідки невиконання вимог п. 2.5 ПДР України - наслідки відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, та переконували водія, що зміст складеного ними протоколу може бути спростований висновком медичного огляду на стан сп`яніння за самозверненням ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я.
Отже, в діях ОСОБА_1 був відсутній умисел на відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, що є обов`язковою ознакою складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Таким чином в його діях відсутня суб`єктивна сторона правопорушення, що виключає наявність в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП .
Таким чином, працівниками поліції не дотримані вимоги закону щодо проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, оскільки не містять об`єктивних даних, які б свідчили про порушення останнім вимог п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст.62 Конституції України.
Розглядаючи дану справу, апеляційний суд враховує практику ЄСПЛ, зокрема у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav.Russia», рішення від 30.05.2013, заява №36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelinv.Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016), в яких Суд, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
У ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зазначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.
У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.
Отже суд, застосовуючи принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, не доведена належними та допустимими доказами.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
У зв`язку із наведеним, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження по справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.
На підставі викладеного та керуючись ст. 130 та 247КУпАП, -
П О С Т А Н О В И В :
Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1  за протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 519723 від 21.11.2025 за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 Кодекс України про адміністративні правопорушення, закрити в зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня її винесення апеляційної скарги.

Суддя:	  	В. О. Говоруха