ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 629/669/25     Головуючий І-ї інстанції – Каращук Т.О.
Провадження № 33/818/29/26      
Категорія: ст.124 КУпАП 

П О С Т А Н О В А
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

 
04 лютого 2026 року м. Харків
Харківський апеляційний суд у складі: 
головуючого судді     Гєрцика Р.В.
секретаря судового засідання   Дєдової Н.С. 

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харків апеляційну скаргу захисника Плугатирьова В.В. на постанову судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 11 лютого 2025 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, щодо ОСОБА_1 -

УСТАНОВИВ:
Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини
Судом першої інстанції встановлено, що 27.01.2025 року о 06 год. 10 хв. в Харківській області, Лозівському районі, в смт Краснопавлівка по вул. Слобожанська, буд.10, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , в порушення вимог п. 12.1, п.11.3, п.11.4 ПДР України, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, виїхав на зустрічну смугу руху, та скоїв зіткнення з автомобілем Toyota RAV4, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в зустрічному напрямку. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. 
Постановою суддіЛозівського міськрайонного суду Харківської області від 11 лютого 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. 00 коп. та стягнуто в дохід держави судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.
Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
В апеляційній скарзі захисник Плугатирьов В.В. просить поновити строк на апеляційне оскарження та постанову судді скасувати та винести нову, якою закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження посилається на те, що в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції в інтересах ОСОБА_1 діяла адвокат Остапенко С.Ю., яка запевнила, що справу взято під її контроль. Однак, 26.02.2025 року на адресу ОСОБА_1 надійшла оскаржувана постанова із супровідним листом суду від 24.02.2025 року, із змісту якої стало відомо, що його визнано винним та накладено штраф. Після того, ОСОБА_1 зателефонував до ОСОБА_2 з метою прояснити ситуацію, що виникла. Під час телефонної розмови захисник пояснила, що у неї виникли непорозуміння із суддею районного суду та пообіцяла підготувати та подати апеляційну скаргу. Починаючи з 01.03.2025 року ОСОБА_2 перестала відповідати на дзвінки, у зв`язку із чим 03 березня 2025 року ОСОБА_1 відвідав суд першої інстанції, де йому було повідомлено, що апеляційну скаргу не подано. Того ж дня ОСОБА_1 ознайомився з матеріалами справи та з`ясував, що адвокатом Остапенко С.Ю. було подано до суду лише клопотання про надання доступу до електронної справи, і то тільки 12.02.2025 року. 
Крім того, справу про адміністративне правопорушення було розглянуто за відсутності ОСОБА_1 , жодних повісток про виклик до суду на 11.02.2025 року на його адресу не надходило.
В обгрунтування доводів апеляційної скарги захисник посилається на те, що ДТП відбулась у темну пору доби і стала наслідком сукупності обставин, які не залежали від волі ОСОБА_1 , та які він не міг передбачити або своєчасно відвернути. 
Так, першою обставиною є те, що ділянка дороги, на якій відбулось зіткнення автомобілей, має різке викривлення таким чином, що смуга руху, по якій рухався ОСОБА_1 на вказаному викривленні дороги переходить пряму у зустрічну смугу, по якій рухався інший учасник ДТП, при цьому, по ходу руху ОСОБА_1 не було жодних попереджувальних знаків про викривлення дороги.
Другою причиною стало те, що на ділянці дороги, де сталася ДТП, майже повністю стерта лінія, що розділяє зустрічні смуги руху, місцями її взагалі немає.
Також, ще одним фактором, який вплинув на можливість ОСОБА_1 своєчасно зреагувати та уникнути зіткнення стало те, що авто іншого учасника ДТП мало досить сильне світло фар, яке перед зіткненням засліпило водія ОСОБА_1 , у зв`язку із чим, зрозумівши, що його смуга руху перейшла в зустрічну, останній зміг лише зупинитися. Водночас, зіткнення автомобілів відбулось вже коли ТЗ під керуванням ОСОБА_1 повністю зупинилось.
Мотиви суду
Враховуючи, що доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження про поважність причин пропуску строку не спростовуються матеріалами справи, клопотання підлягає задоволенню.

ОСОБА_1 та його захисник – адвокат Плугатирьов В.В., будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи (довідки про доставку судових повісток-повідомлень, а.с.56), до апеляційного суду повторно не з`явились. Водночас, захисник Плугатирьов В.В. у телефонному режимі повідомив про неможливість прибути у судове засідання через зайнятість в іншому судовому провадженні у м.Дніпро. (телефонограма №11/2026, передано 04.02.2026 року о 14 год. 36 хв.)
Судом апеляційної інстанції неодноразово призначались судові засідання по цій справі, зокрема, на 02.07.2025 року, на 06.08.2025 року, на 01.10.2025 року та на 04.02.2026 року, однак, ані ОСОБА_1 , ані його захисник Плугатирьов В.В., будучи належним чином повідомленими про час та місце судового розгляду, в судові засідання жодного разу не з`явились. При цьому, двічі (06.08.2025 року та 01.10.2025 року) справу було відкладено сам за клопотаннями сторони захисту (а.с. 51, 53)
Разом з цим, належить врахувати, що саме ОСОБА_1 та його захисник є ініціаторами апеляційного перегляду постанови судді.
Апеляційний суд приходить до висновку, що особа, яка подала апеляційну скаргу, не виявила належної зацікавленості у розгляді справи та протягом тривалого часу не з`являється до апеляційного суду. Незацікавленість у розгляду своєї апеляційної скарги свідчить про зловживання учасником справи процесуальними правами з метою затягування строків розгляду справи.
Конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. Практика ЄСПЛ визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008 року, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ у справі "Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії" від 07.07.1989 року).
Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі "Тойшлер проти Германії" від 04.10.2001 року наголошено, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.
У цьому контексті суд також звертає увагу, що апеляційний перегляд здійснюється якраз за апеляційною скаргою особи, яка її подала, та саме вона в першу чергу мала б цікавитися питаннями призначення судових засідань у справі та скорішим вирішенням її справи.
Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді. (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р.)
Зважаючи на практику Європейського суду з прав людини та з огляду на положення Конвенції щодо обов`язку сторони цікавитися рухом справи, розгляд апеляційної скарги без участі правопорушника та його захисника не є порушенням права особи на доступ до правосуддя, оскільки суд розцінює такі дії як зловживання учасником справи процесуальними правами, що спрямовані на безпідставне затягування та перешкоджання розгляду справи.
За таких обставин, суд вважає можливе провести апеляційний розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 та його захисника в межах доводів і вимог поданої апеляційної скарги та за наявними у справі відомостями, що також узгоджується з КУпАП.

Перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП, законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.
Приймаючи рішення про можливість розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Проте, погодитися з такими висновками суду першої інстанції не можна за таких підстав.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 278 КУпАП орган (посадова особа) під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання, зокрема, щодо того, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.
Відповідно до вимог ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Відповідно до ст.277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.
Разом з тим, з матеріалів справи встановлено, що суд розглянув справу без участі  ОСОБА_1 , натомість, в матеріалах справи не міститься жодних відомостей про будь-яке його повідомлення про час та місце розгляду справи щодо нього. 
Таким чином, суд першої інстанції в порушення зазначених вимог закону не забезпечив право  ОСОБА_1 скористатися своїми процесуальними та конституційними правами .
На думку суду апеляційної інстанції, вищенаведене є порушенням не тільки процесуального закону, а й вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо забезпечення рівності та змагальності сторін, що випливає із практики Європейського Суду з прав людини ( Рішення у справах «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року (заява № 7460/03),«Гурепка проти України» від 08 липня2010 року (заява № 38789/04) «Лучанінова проти України» від 09 вересня 2011 року (заява №16347/02) та ін.) Зокрема, у справі «Гурепка проти України», заявник за аналогічних обставин стверджував, що його було позбавлено можливості особисто брати участь у розгляді своєї справи. Суд у цій справі нагадував, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.
З урахуванням цього слід визнати, що  ОСОБА_1 був позбавлений можливості реалізувати в суді свої права, передбачені ст.268 КУпАП, якими наділена особа, що притягається до адміністративної відповідальності, й зокрема права давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою тощо, тобто фактично був позбавлений права на захист, а в решті й на справедливий суд, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
За таких обставин, доводи апеляційної скарги захисника в цій частині про скасування постанови судді внаслідок істотного порушення процесуальних прав  ОСОБА_1 слід визнати слушними та такими, що підлягають задоволенню.
Разом з тим, розглядаючи справу стосовно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, апеляційний суд дійшов висновку, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення.
Відповідно до положень ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Стаття 251 КУпАП встановлює, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до вимог ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності. Тобто підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного проступку є наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони.
В розумінні ЄСПЛ справи про адміністративні правопорушення є кримінальним провадженням, тому до таких справ за аналогією можливо застосувати принципи кримінального процесу.
А відтак, у справах про адміністративні правопорушення, на які ЄСПЛ поширює кримінально правовий аспект, особа, щодо якої розглядається справа, та потерпілий додатково користуються гарантіями ст.6 Конвенції: право на оскарження судових рішень, право на допомогу перекладача, право на виклик та допит свідків, на розумний строк розгляду справи, негайне і достатнє інформування про характер і причини обвинувачення, право на юридичну допомогу, право на безоплатну допомогу захисника (за браком коштів), ін. Крім того, в таких справах діє презумпція невинуватості.
Поширення стандартів кримінального провадження на справи про адміністративні правопорушення, безсумнівно, зумовлює необхідність дотримання особливих вимог до процедури збирання, подання та оцінки доказів, а також до вмотивованості судових рішень, які у разі визнання особи винною повинні містити відповідні достатні мотиви, які дали змогу спростувати презумпцію невинуватості та призначити пропорційне вчиненому покарання.
У рішенні у справі «Олег Колесник проти України» ЄСПЛ вказав, що вимоги пункту 3 статті 6 Конвенції слід розглядати як конкретні аспекти права на справедливий судовий розгляд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції, і завдання суду полягає у тому, щоб з`ясувати, чи був увесь зазначений процес, включно зі способом, у який здійснювався збір доказів, «справедливим» у значенні пункту 1 статті 6 Конвенції.
За змістом статті 124 КУпАП, порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 27.01.2025 року о 06 год. 10 хв. в Харківській області, Лозівському районі, в смт Краснопавлівка по вул. Слобожанська, буд.10, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, виїхав на зустрічну смугу руху, та скоїв зіткнення з автомобілем Toyota RAV4, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в зустрічному напрямку, чим порушив п. 12.1, п. 11.3, п. 11.4 ПДР України. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. 
Внаслідок зазначених подій та встановлених фактичних даних працівником поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 912261 від 27.01.2025 року.
Пунктом 12.1 ПДР України визначений обов`язок водія вибору в установлених межах безпечної швидкості руху необхідної для постійного контролю руху транспортного засобу та безпечного ним керування. Вибір такої швидкості руху водієм повинен проводитись із урахуванням дорожньої обстановки, особливостей вантажу і стану транспортного засобу.
Відповідно до п. 11.3 ПДР України, на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу.
Згідно п. 11.4 ПДР України, на дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги.
Винність ОСОБА_1 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, окрім протоколу, підтверджується, зокрема: 
- схемою місця ДТП, яке мало місце 27.01.2025 року, в якій наявні необхідні та достатні відомості для з`ясування дійсних обставин ДТП, у тому числі відображено: напрямок руху транспортних засобів, місце зіткнення, прив`язку транспортних засобів учасників ДТП до сталих об`єктів, місце розташування автомобілів, отримані автомобілями-учасниками ДТП механічні пошкодження (Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 : пошкоджений передній правий бампер, розбита передня права фара, пошкодження капоту з права, зім`яте переднє праве крило; Toyota RAV4, д.н.з. НОМЕР_2 : розбитий передній бампер з права, зім`яте переднє праве крило), інформацію про власників автомобілів. Схема місця ДТП підписана обома учасниками, і ОСОБА_1 , і ОСОБА_3 , без зауважень та заперечень;
- письмовими поясненнями самого ОСОБА_1 від 27.01.2025 року, підписаними ним власноручно, відповідно до яких він у день події рухався у напрямку м. Лозова з м. Харкова по своїй смузі, зі швидкістю близько 50 км/год., виїхав на зустрічну смугу, та здійснив зіткнення з автомобілем Toyota RAV4, д.н.з. НОМЕР_2 , який його засліпив світлом фар;
- письмовими поясненнями іншого учасника ДТП ОСОБА_3 від 27.01.2025 року, за змістом яких вбачається, що у день ДТП він їхав за кермом автомобіля Toyota RAV4, д.н.з. НОМЕР_2 ,  у напрямку м. Харків з м. Лозова по своїй смузі руху, не порушуючи ПДР, в той час як інший автомобіль Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався у зустрічному напрямку з невідомих причин виїхав на зустрічну смугу та почав рухатись у напрямку авто під його керуванням. Усвідомлюючи, що зіткнення не оминути, ОСОБА_3 , намагаючись уникнути ДТП, здійснив маневр у лівий бік та виїхав на зустрічну смугу, але зіткнення все одно сталося;

- фотознімками з місця ДТП від 27.01.2025 року з зображенням пошкоджень ТЗ та розташування автомобілів після події ДТП.

Аналізуючи схему місця ДТП, характер та локалізацію зазначених вище зазначених пошкоджень транспортних засобів, апеляційний суд вважає, про порушення вимог п.12.1, п. 11.3, п. 11.4 ПДР водієм ОСОБА_1 мале місце, який керуючи автомобілем, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, виїхав на зустрічну смугу руху, та скоїв зіткнення з зустрічним авто.

Належить взяти до уваги, що протокол про адміністративне правопорушення, а також схема місця ДТП складені уповноваженою державою особою і дії посадової особи, що їх складала, в порядку, передбаченому чинним законодавством,  ОСОБА_1 не оскаржувалися до суду або до безпосереднього керівництва працівників поліції, а також вінне звертався зі скаргами до правоохоронних органів, відповідно до вимог КПК України.
Факт механічних пошкоджень автомобілів підтверджується схемою місця ДТП, яка була погоджена і підписана, зокрема, самим ОСОБА_1 без будь-яких зауважень.
Доводи апеляційної скарги захисника про те, що ДТП відбулась внаслідок сукупності обставин, які не залежали від волі ОСОБА_1 , та які він не міг передбачити або своєчасно відвернути, не є слушними з огляду на те, що згідно письмових пояснень самого ОСОБА_1 від 27.01.2025 року, які узгоджуються з поясненнями іншого учасника ДТП, саме ОСОБА_1 , в порушення вимог ПДРУ, виїхав на зустрічну смугу, та здійснив зіткнення з автівкою Toyota RAV4, д.н.з. НОМЕР_2 .
Відповідно до п. 19.3 ПДР України, у разі погіршення видимості в напрямку руху, викликаного світлом фар зустрічних транспортних засобів, водій повинен зменшити швидкість до такої, яка б не перевищувала безпечної за умовами фактичної видимості дороги в напрямку руху, а в разі засліплення - зупинитися, не змінюючи смуги руху, і увімкнути аварійну світлову сигналізацію. Відновлення руху дозволяється лише після того, як пройдуть негативні наслідки засліплення.
Згідно з Правилами дорожнього руху, водій зобов`язаний вживати заходів для забезпечення безпеки дорожнього руху.
Водночас, засліплення фарами зустрічного авто не є виправданням для скоєння ДТП, водій повинен вживати заходів для уникнення аварії, навіть у разі засліплення. Водій повинен довести, що він вжив всіх можливих заходів для уникнення ДТП.
При цьому, навіть при відсутності розмітки на дорозі, водій повинен виконувати вимоги ПДР, у тому числі, обрати безпечну швидкість, дистанцію та смугу руху.
В апеляційній скарзі захисникапровина ОСОБА_1 у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди заперечується. Причиною виникнення ДТП, на його думку, став ряд не залежних від нього обставин, в тому числі, і порушення правил дорожнього руху потерпілим (засліплення світлом фар).
Апеляційний суд звертає увагу на те, що за змістом ст.279,280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається судом у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, який по суті є обвинуваченням.
Отже, у справі щодо  ОСОБА_1 суд повинен надати оцінку саме його діям в дослідженій дорожній обстановці на предмет відповідності ПДР України.
Наявність таких обставин, як темний час доби, погана видимість, непомітна дорожня розмітка та різкий поворот, на які посилається апелянт, не звільняє водія ОСОБА_1 від обов`язку дотримання вимог п.11.3, п.11.4, п.12.1 ПДР України, а навпаки, зобов`язує вжити всіх залежних від нього заходів задля безпечного руху транспортного засобу, та не спростовує його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Таким чином, посилання захисника про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення є необґрунтованими та такими, що повністю спростовуються наявними в матеріалах справи доказами. При цьому, належить врахувати те, що, оспорюючи висновки суду першої інстанції, апелянт не заявляв будь-яких клопотань, в тому числі щодо проведення судової експертизи, тощо.
Отже, аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, апеляційний суд вбачає наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого, ст. 124 КУпАП.
Разом з тим, положеннями ч.2 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а відповідно до п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, подія правопорушення мала місце 27.01.2025 року. На момент розгляду справи судом апеляційної інстанції закінчилися передбачені ч.2 ст.38 КУпАП строки накладення адміністративного стягнення, тому провадження у справі щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.7 ст.247 КУпАП. 
Враховуючи вище викладене, постанова Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 11 лютого 2025 року щодо ОСОБА_4 підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи в апеляційному суді про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 цього Кодексу.
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,-
ПОСТАНОВИВ:
Клопотаннязахисника Плугатирьова В.В. задовольнити, поновити строк на апеляційне оскарження постанови Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 11 лютого 2025 року щодо ОСОБА_1 .
Апеляційну скаргузахисника Плугатирьова В.В.  задовольнити частково.
Постанову судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 11 лютого 2025 року щодо ОСОБА_1 скасувати та постановити нову.
Визнати винним ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП 
Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП,щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Р.В. Гєрцик