Провадження №3/748/94/26
Єдиний унікальний № 748/4158/25

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2026 року	м. Чернігів	

Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі:
головуючої – судді: Костюкової Т.В.,
при секретарі: Гофрик К.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові справу про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 ,    ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
за частиною 3 статті 172-11 КУпАП,-

в с т а н о в и В :
Із протоколу серії А1815 №0241 про військове адміністративне правопорушення від 28 листопада 2025 року, слідує, що 23.11.2025 року о 13 год. 30 хв., ОСОБА_1 самовільно залишив територію розташування військової частини, яка дислокується на території Чернігівського району Чернігівської області, та 28.11.2025 у розташування військової частини був доставлений службою ВСП. Таким чином, ОСОБА_1 , був незаконно відсутній у розташування військової частини у період з 23.11.2025 по 28.11.2025, чим скоїв правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-11 КУпАП.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. 
Згідно ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до вимог статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
За вимогами ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
При цьому, склад правопорушення має бути чітко визначеним у відповідності до диспозиції кожної окремої норми, становить сукупність головних, визначальних ознак, які виділені законодавцем як типові, необхідні і, водночас, достатні для притягнення особи до юридичної, зокрема, адміністративної відповідальності. Відсутність хоча б одного з елементів складу виключає правову відповідальність.
Крім того, вимоги до протоколу містяться у ст.256 КУпАП, зокрема, стосовно зазначення суті адміністративного правопорушення та нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане правопорушення. 
Суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актів, якими передбачено відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.
Так, стаття 172-11 КУпАП містить чотири частини. Частина 1 статті 172-11 КУпАП передбачає відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до трьох діб. Діяння, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, тягнуть за собою відповідальність за ч.2 ст.172-11 КУпАП. Частина 3 статті 172-11 КУпАП передбачає відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб. Діяння, передбачені частинами першою або третьою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду, крім воєнного стану - тягнуть за собою відповідальність за ч.4 ст.172-11 КУпАП.
Самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем, а також нез`явлення його вчасно на службу без поважних причин, вчинені в бойовій обстановці, а так само ті самі дії тривалістю понад три доби, вчинені в умовах воєнного стану, караються позбавленням волі на строк передбачений частиною 5 статті 407 КК України.
Відповідно до абзацу 5 статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період - періодфункціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2002-ІХ, на всій території України введено воєнний стан, який в подальшому неодноразово продовжувався, та діє і на сьогодні.
В той же час, з викладених у протоколі А1815 №0241 про військове адміністративне правопорушення обставин вбачається, що ОСОБА_1 самовільно залишив військову частину у період з 23.11.2025 по 28.11.2025, що загалом становить 5 діб. Водночас матеріали справи містять дві доповіді по факту самовільного залишення військової частини НОМЕР_2 , солдатом військової служби за призивом по мобілізації, ОСОБА_1 , а саме з 23.11.2025 по 28.11.2025 (доповідна №909/17730 від 24.11.2025) та з 29.11.2025 і по теперішній час (доповідна №909/18155 від 28.11.2025), однак жодного наказу щодо зняття з забезпечення військовослужбовця у зв`язку з самовільним залишенням військової частини, поновленні у забезпечення, переміщення у район виконання завдань у підпорядкування УВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Сумська область, а також призначення комісій щодо проведення службових розслідувань за даними фактами матеріали справи не містять. З наявних у матеріалах справи письмових пояснень свідків правопорушення (за даними протоколу) ОСОБА_2 та ОСОБА_3 датованих 09 грудня 2025 року, ОСОБА_1 залишив військову частину 23.11.2025 і в розташування підрозділу не повернувся, що ставить під сумнів обставини викладені в протоколі.
Крім того, суд звертає увагу, що під час дії воєнного стану, військовослужбовці не можуть бути притягнуті до адміністративної відповідальності за правопорушення, склад яких визначений у диспозиціях частин першої та третьої статті 172-11 КУпАП. 
Оскільки вказані обставини перешкоджають суду належним чином розглянути адміністративну справу, то враховуючи вищезазначене, матеріал про адміністративне правопорушення підлягає поверненню до військової частини НОМЕР_2 , для усунення допущених недоліків. 
Керуючись ст.ст.1, 251, 256, 268, 283 КУпАП, -
П О С Т А Н О В И В:
протокол серії А1815 №0241 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-11 КУпАП складений відносно  ОСОБА_1  та додані до нього матеріали – повернути командиру військової частини НОМЕР_2 , для усунення допущених недоліків.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Т.В.Костюкова