РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 495/4924/25
Номер провадження 2-а/495/72/2025
31 грудня 2025 року	м. Білгород-Дністровський	

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючої судді Шевчук Ю.В.,
при секретарі судового засідання Тюпи Є.С., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Білгород-Дністровському адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту Патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Миколаївській області про визнання незаконною та скасування постанови, та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, 

ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту Патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Миколаївській області про визнання незаконною та скасування постанови, та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕНА № 5084172 від 27.06.2025 року, винесену інспектором поліції Пятаковим М.С. та закрити провадження у даній справі у відповідності до п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 

Стислий виклад вимог позивача
Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 27 червня 2025 року інспектором 2 взводу 2 роти 4 батальйону УПП в Миколаївській області старшим лейтенантом поліції Пятаковим М.С. була винесена постанова серії ЕНА №5084172 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення штраф у розмірі 340 грн. Відповідно до вищезазначеної постанови, позивач, 27.06.2025, керуючи автомобілем «Шкода Октавія» реєстраційний номер НОМЕР_1 , на 93 км Одеського шосе в населеному пункті м. Миколаїв, руха?вся зі швидкістю 88 км/год та перевищив швидкість руху на 28 км/год. Як вказує позивач, зазначена постанова винесена за результатами застосування фіксації порушень ПДР передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП засо?бом фото- та відео фіксації - TruCam 008381 (БК474703, 286694), який використовувався співробітниками поліції у ручному режимі, що є порушенням вимог ч. 3 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», яка передбачає лише стаціонарне розміщення таких засобів фіксації. Тобто фіксація була здійснена з порушенням законодавства. Також, позивач вказує, що дана постанова не відповідає вимогам закону з наступних підстав: Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) виз?нається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на вста?новлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Зазначена постанова винесена з порушенням ст. 33 КУпАП, яка визначає, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установ?лених цим кодексом та іншими законами України. При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопору?шення, особа порушника, ступень його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. При винесенні оскаржуваної постанови, цього зроблено не було, та посадо?вою особою, яка винесла цю постанову, вимоги закону не враховані. Також, як вказує позивач, при винесенні постанови було порушені його права, передбачені ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України, а саме: особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право зокрема: знайомитися з матеріалами справи; давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допо?моги особисто чи за дорученням. Однак, усіх цих прав позивач був позбавлений, що є порушенням процесу при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Місце розгляду справи, в оскаржуваній постанові вказано: м. Миколаїв, шосе Одеське, 93, але, як вказує позивач, за вказаною адресою, він не знаходився. Про час і місце розгляду справи він не був повідомлений, крім цього, незважаючи на те, що положеннями КУпАП передбачений 15-денний строк для розгляду справи про адміністративне правопорушення, справа була розглянута з винесенням постанови 27.06.2025 – в день фіксації правопорушення. Відповідно до положень КУпАП, Закону України «Про дорожній рух», у разі порушення Правил дорожнього руху України, водій повинен бути зупине?ний, постанову повинно бути складено на місці, у випадку незгоди с порушенням повинен бути складеним протокол, у порядку передбаченому ст. 256 КУпАП, із зазна?ченням відомостей про особу, що скоїла правопорушення, пояснень цієї особи, та роз`ясненням її права на правову допомогу та на право оскарження даної постанови. Однак, ніякого протоколу складено не було, чим грубо порушено ч. 2 ст. 254, ст. 256 КУпАП, відповідно до яких, протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох примірниках, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Частиною 6 ст. 258, передбачений випадок, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, зокрема, у разі виявлення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відео?запису. Прилад, яким проводився нагляд за дорожнім рухом з метою фіксації порушень ПДР, не є автоматичним засобом фото- чи відеофіксації, оскільки він знаходиться у співробітника патрульної поліції, використовувався ним безпосередньо або через комп`ютер (визначаються ті параметри, які фіксуються приладом, зокрема, швидкість, об`єкт зйомки, її режими, кут огляду приладу тощо). Між тим, ст.14-1 КУпАП передбачає, що для її застосування необхідно, щоб фіксація велася саме засобами фото-, кіно- або відео зйомки, які працюють у автоматичному режимі, при цьому до адміністративної відповідальністі за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху притягаються власники (співвласники) транспортних засобів, але, як вказує позивач, він не є ні власником ні співвласником вказаного автомобілю «Шкода Октавія», реєстраційний номер НОМЕР_1 . За таких умов, така фіксація не відповідає вимогам закону, до того ж, не сприяє виконанню основних завдань поліції і, зокрема, патрульної поліції по профілактиці та припиненню правопорушень. Крім того, у постанові відсутні посилання на відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому позивач може ознайомитись із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності. Також, як вказує позивач, вказана вище інформація має бути відповідно до вимог ст.ст. 280, 283 КУпАП внесена у постанову по справі про адміністративне правопорушення, але в постанові серії ЕНА №5084172, винесеної інспектором 2 взводу 2 роти 4 батальйону УПП в Миколаївській області старшим лейтенантом поліції Пятаковим М.С. від 27 червня 2025 року, ця інформація відсутня. Також, як вказує позивач, У відповідності до ст.ст. 3, 10, 20, 21, 24, 26 Закону України «Про метрологію та метро?логічну діяльність», Постанови КМУ №752 від 04.06.2015 «Про затвердження Порядку здійснення державного метрологічного нагляду», ст. 170-1 КУпАП, державному метрологічному нагляду підлягають засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, виготовляються, імпортуються або реалізуються. За таких умов кожен засіб вимірювальної техніки TruCam має бути уко?мплектований документами про допуск даного типу засобів вимірювальної техніки для використання в Україні та про повірку даного примірника засобу вимірювальної техніки. Проте, відомості про допуск даного приладу вимірювання швидкості до використання в Україні, його сертифікаційний номер, дані про його останню повірку та розмірі похибок у постанові не має, що свідчить про незаконність фіксації швидкості руху транспортного засобу на якому пересувався позивач та повністю перешкоджає викорис?танню результатів вимірювань, а тому його показники не можуть бути використані як доказ по справі про адміністративне правопору?шення. Також, співробітник Управління патрульної поліції під час вимірювання тримав вимірювальний пристрій у руці, що робить можливим рух назустріч автомобілю, швидкість якого вимірюється, внаслідок чого відносна швидкість, зафіксована приладом, збільшується. Також, стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. не обґрунтовано жодним чином, в мотивувальній частині постанови не зазначено жодних обтяжуючих обставин, які свідчать про законність даного розміру стягнення, що є грубим порушенням вимог ст. 33, 280, 283 КУпАП. Таким чином, позивач вважає, що дана постанова винесена з численними порушеннями норм адміністративного законодавства, за фактом, якого насправді не було. Виходячи з вищевикладеного, позивач вважає вищевказану постанову незаконною та винесену з грубими порушеннями адміністративно-процесуального законодавства, а також такою, що підлягає скасуванню. 

Стислий виклад позиції відповідача
30.09.2025 року відповідачем, -Департаментом патрульної поліції був наданий відзив на вказану позовну заяву, в якому представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні даного позову із наступних підстав. 
Так, щодо обставин вчинення адміністративного правопорушення вказують наступне. Під час несення служби 27.06.2025 року інспектором взводу № 2 роти № 2 батальйону № 4 управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції (далі – УПП в Миколаївській області ДПП) старшим лейтенантом поліції П`ятаковим Максимом Сергійовичем разом з напарником поліцейським взводу № 2 роти № 2 батальйону № 4 УПП в Миколаївській області ДПП сержантом поліції Матвійчук Ганною Петрівною за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam (серійний номер ТС008381) було виявлено порушення Правил дорожнього руху. А саме, водій транспортного засобу SKODA з іноземним номерним знаком НОМЕР_2 , рухався в м. Миколаїв, Одеське шосе, буд. 93, зі швидкістю 88 км/год при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 38 км/год, чим порушив п.п. 12.4 ПДР України. Через це було прийнято рішення зупинити вищевказаний транспортний засіб на підставі ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію". Співробітники поліції підійшли до водія, ким виявився ОСОБА_1 , належним чином представились, пояснили суть правопорушення, причину та підставу перевірки документів, попросили пред`явити документи, зазначені в п. 2.1 ПДР України на підставі ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» та пункту 2.4 а) ПДР України. Водій виконав законну вимогу інспектора, та пред`явив посвідчення водія. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п. 12.4 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, було прийнято рішення винести постанову у справі про адміністративне правопорушення ЕНА №5084172 (далі – Постанова) щодо Позивача. Після чого водію було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Інспектор П`ятаков М. С. виніс постанову та наклав стягнення на позивача в розмірі 340 (триста сорок) гривень, відповідно до санкції статті. Згідно зі ст. 285 КУпАП позивача було ознайомлено зі змістом Постанови та під підпис вручено копію оскаржуваного документу. Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС. Проте, Позивачем не надано жодного підтвердження, що спростовує факт вчиненням ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. 
Щодо обставин, викладених в адміністративному позові. Процедуру винесення постанови було зафіксовано на нагрудні відеореєстратори 474703 та 286694, про що зазначено у фабулі. Оскільки УПП в Миколаївській області ДПП має обмежені технічні можливості для зберігання значного обсягу інформації тривалий час, то відеозапис на час отримання ухвали суду разом з позовною заявою та доданих до неї документів було видалено. Згідно Наказу №1026 від 18.12.2018 року Міністерства внутрішніх справ України Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, відповідно до розділу 8 пункту 3 строк зберігання відеозаписів з портативних та відеореєстраторів, установлених у службових транспортних засобах, БпЛА, становить 30 діб. Тобто враховуючи той факт, що подія сталася 27.06.2025, а позовна заява ОСОБА_1 до УПП в Миколаївській області надійшла 31.07.2025, відео з сховища було автоматично видалено 27.07.2025. Тому, надати вказані відеозаписи в якості доказу до суду не видається можливим, але це не значить, що особа яка вчинила проступок має уникнути адміністративної відповідальності. Враховуючи принцип невідворотності, який передбачає неминучість настання адміністративної відповідальності для особи, яка вчинила адміністративний проступок. Невідворотність адміністративної відповідальності залежить більшою мірою від роботи працівників, уповноважених притягати до відповідальності і застосовувати санкції. Адміністративний проступок, на який не відреагувала держава, заподіює правопорядку серйозної шкоди. Безкарність правопорушника заохочує на вчинення нових проступків і подає негативний приклад іншим нестійким особам. 
Щодо принципу роботи лазерного вимірювача швидкості LTI 20/20 TruCAM. Лазерний вимірювач швидкості LTI 20/20 TruCam здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак та особу водія. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів а також мотоциклів. Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м. З відстані у 350-450 м поліцейським виконується наведення позначки оптичного прицілу на цільовий автомобіль і натискається спусковий гачок приладу. Прилад починає вимірювання швидкості і включає запис відео, при цьому чути характерний звук низького тону. Після стабільного утримання позначки на цільовому транспортному засобі, прилад здійснює вимірювання швидкості. Про фіксацію перевищення швидкості руху свідчить характерний звук високого тону і в самому оптичному прицілі та на екрані монітору приладу фіксується числовий показник швидкості. При фіксації перевищення встановленої швидкості руху прилад здійснює фотографування транспортного засобу порушника, про що свідчить повторний звук високого тону. Після цього поліцейський відпускає спусковий гачок та вживає заходи до зупинки порушника. Виробник приладу TruCam (LTI, США) застосував алгоритм шифрування AES з метою посилення достовірності доказової бази дорожньої поліції в суді в разі оскарження факту порушення. Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації. Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але, також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії. Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam. Тому, достовірність інформації про порушення правил дорожнього руху може бути перевірена в будь-який момент після її фіксації приладом TruCam, у тому числі під час її пред`явлення в якості речового доказу в адміністративному судовому процесі. Враховуючи викладене, впровадження додаткових заходів для забезпечення достовірності інформації про порушення правил дорожнього руху та проведення їх експертиз не є обов`язковим. Використання лазерного вимірювача швидкості TruCam органами Національної поліції України, а саме працівниками управлінь патрульної поліції Департаменту патрульної поліції започатковано листом першого заступника начальника ДПП Білошицького О.Г. від 04.10.2018 року. Місце для роботи з приладом позначено відповідними дорожніми знаками з метою інформування учасників дорожнього руху про проведення вимірювання швидкісного режиму. Відповідно до листів ДП «УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ» від 01.10.2019 року № 22-38/49, від 19.11.2024 № 22-38/70 та від 01.07.2025 № 22-38/30 лазерний вимірювач TruCam відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів (ТЗ), тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань . Крім основного, ручного режиму роботи, вимірювач TruCam також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху ТЗ в автоматичному режимі. В автоматичному режимі без участі оператора забезпечується циклічне виконання послідовності дій: вибір цільового ТЗ, вимірювання швидкості руху ТЗ, документування результатів вимірювання та фотофіксація належної до цих результатів дорожньої ситуації. Алгоритми обробки вимірювальної інформації забезпечують отримання результатів вимірювань швидкості руху ТЗ в межах максимально допустимої похибки, як в ручному так і в автоматичному режимах: ±2 км/год в діапазоні від 2 до 200км/год; ±1км/год в діапазоні від 201 до 320 км/год. 2.2 Органами Національної поліції для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху використовується лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів «TruCAM ІІ». Даний прилад отримав сертифікат перевірки типу засобів вимірювальної техніки від 26.12.2018 № UA.TR.001, номер для посилань 22/3/B/21/376 18. Чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію. Крім того, такої процедури як «сертифікація» взагалі вже не міститься в нормах чинного законодавства України. Всі прилади, що використовуються працівниками Департаменту патрульної поліції, пройшли повірку. Міжповірочний інтервал для TruCAM визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05.04.2012 N 437 і становить 1 рік. Проведення повірки передбачено Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 08.02.2016 № 193. Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/32852, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 03.12.2024 та чинного до 03.12.2025, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 № ТС008381, є придатним до застосування. Необхідно зазначити, що можливість використання виробу «TruCAM LTI 20/20», виробництва Laser Technology Inc., також підтверджується наявністю виданих державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 15.12.2023 року № 04/05/02/-1179/ВС1, який зазначає про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 ( в режимі ЕСВ, визначеному ДСТУ IOS/IEC 10116:2019, із довжиною ключа 128 біт); Наявність свідоцтва про повірку є єдиним і достатнім документом, що підтверджує, що TruCam є ВИМІРЮВАЛЬНИМ приладом і його можна використовувати для фіксації перевищення швидкості. 
Щодо обставин, викладених в адміністративному позові. Факт правопорушення підтверджується постановою у справі про адміністративне правопорушення винесеною компетентною службовою особою в межах своїх повноважень, відеозаписом з приладу TruCam LTI 20/20 ТС серійний номер 008381 «Домніч (П`ятаков)». На відеозаписі «Домніч (П`ятаков)» з приладу TruCam LTI 20/20 серійний номер 008381 було зафіксовано порушення ПДР, а саме водій транспортного засобу SKODA з іноземним номерним знаком НОМЕР_2 рухався зі швидкістю 88 (вісімдесят вісім) км/ год при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 38 (тридцять вісім) км/год. Після зупинки транспортного засобу водію було оголошено причину зупинки відповідно до ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію». Позивача було ознайомлено з доказами вчинення правопорушення демонструючи відео на приладі TruCam LTI 20/20 серійний номер ТС 008381. Старшим лейтенантом поліції П`ятаковим М. С. розпочато розгляд справи, ОСОБА_1 ознайомлено з правами відповідно до ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. Окрім того, Позивач вказує на те, що «зазначена постанова винесена, за результатами застосування фіксації порушень ПДР передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП засобом фото- відео фіксації – TruCam 008381, який використовувався співробітниками поліції в ручному режимі, що є порушенням вимог ч. 3 ст. 40 Закону України « Про Національну поліцію». Повертаючись до тексту ст. 40 ЗУ «Про Національну поліцію», маємо таке, що відомості про вимірювальний прилад TruCam не підпадають ні під один з пунктів вищевказаної статті, отже використання та розміщення даного приладу регламентується листом ДП «УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ» від 01.10.2019 року № 22 38/49. 
Відповідно до листа ДП «УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ» від 01.10.2019 року № 22-38/49 лазерний вимірювач TruCam відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів (ТЗ), тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань . Крім основного, ручного режиму роботи, вимірювач TruCam також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху ТЗ в автоматичному режимі. В автоматичному режимі без участі оператора забезпечується циклічне виконання послідовності дій: вибір цільового ТЗ, вимірювання швидкості руху ТЗ, документування результатів вимірювання та фотофіксація належної до цих результатів дорожньої ситуації. Також згідно до листа ДП «УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ» від 01.07.2025 року № 22-38/30 лазерний вимірювач LTI 20/20 TruCAM конструктивно створені для утримування в руках під час вимірювань швидкості руху транспортних засобів. Їхнє основне призначення – це експлуатація в ручному режимі за утримання приладу в руках за безпосередньої участі оператора. 
Аналогічні висновки викладені в постановах:- Третього апеляційного адміністративного суду від 29.02.2024 у справі № Документ сформований в системі «Електронний суд» 14.08.2025 9 334/8176/23;- Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.12.2024 у справі № 706/767/24;- П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29.02.2024 у справі № 502/2309/23;- Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28.02.2024 у справі № 677/1077/23 та від 01.11.2022 у справі № 726/933/22;- Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.03.2025 у справі № 458/98/25 та від 11.08.2022 у справі 349/1283/21; Позивач стверджує також, що «всіх наданих мені прав я був позбавлений, що є порушенням процесу при розгляді справи про адміністративне правопорушення». Сторона відповідача не погоджується із вказаним твердженням у зв`язку із наступним. В рапортах поліцейських П`ятакова М. С. та Матвійчук Г. П. вказано про ознайомлення водія з правами особи, що притягується до адміністративної відповідальності, повідомлення про порядок та строки оскарження постанови, про що Позивач власноруч поставив свої підписи на копії постанови. Крім того, слід зазначити, що Позивач скористався своїм правом на оскарження постанови про адміністративне правопорушення та звернувся до суду з адміністративним позовом. Враховуючи вищевикладене, поліцейським патрульної поліції в повній мірі було дотримано порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно водія ОСОБА_1 . Також, на зворотній стороні бланку постанови про адміністративне правопорушення є повний перелік прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, згідно з Наказом № 1395 від 07.11.2015 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі». В позовній заяві Позивач зазначає, що він не перебував за адресою м. Миколаїв, Одеське шосе буд. 93, де проводився розгляд справи, а також висуває зауваження щодо того, що справу було розглянуто безпосередньо 27.06.2025, хоча КУпАП передбачено 15-денний строк для її розгляду. Постанова про адміністративне правопорушення була винесена на місці вчинення правопорушення уповноваженою особою. Позивач був належним чином ознайомлений з постановою, про що свідчить його підпис, проставлений у відповідному полі документа. Крім того, копію постанови позивачу було вручено одразу після її складення, що підтверджує належне дотримання вимог ст. 285 КУпАП. Щодо розгляду справи на місці вчинення адміністративного правопорушення. Позивач стверджує, що згідно з Рішенням Конституційного суду України від 26.05.2015 року 5-рп/2015, справу про адміністративне правопорушення слід розглядати за місцезнаходженням адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення, тобто в УПП в м. Миколаєві ДПП. 
Зазначене вище спростовується такими нормативно-правовими актами: 1) Згідно зі ст. 133 Конституції України систему адміністративно-територіального устрою нашої держави складають АРК, області, райони, міста, райони в містах, селища та села. Тому м. Миколаїв є окремою адміністративно-територіальною одиницею, на яку поширюється юрисдикція Управління, щодо розгляду відповідної категорії справ про адміністративні правопорушення посадовими особами Управління. 2) п. 1 Розділу ІІІ Інструкції оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, де зазначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення; 3) ч. 2 ст. 258 КУпАП, передбачає, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. 
Ч. 5 ст. 258 КУпАП вказує, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 Кодексу. Тобто, притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні; 4) враховуючи вищевикладене, на підставі п. 2.3 Рішення Конституційного суду України від 26.05.2015 року 5-рп/2015, скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. 
Позивач був ознайомлений із суттю правопорушення, мав можливість надати пояснення, не заперечував проти розгляду справи на місці, що підтверджується матеріалами справи. Таким чином, доводи позивача щодо нібито порушень під час складання постанови є безпідставними і не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами. Також в позові зазначено, що постанова була винесена незаконно, оскільки винесена безпосередньо на водія, який не являється власником чи співвласником вищевказаного транспортного засобу. Згідно з вимогами законодавства, а саме положеннями КУпАП, у випадках, коли адміністративне правопорушення фіксується не в автоматичному режимі, постанова складається безпосередньо на особу, яка на момент вчинення правопорушення керувала транспортним засобом. Це принципово відрізняється від порядку притягнення до відповідальності у разі фіксації правопорушення в автоматичному режимі, коли постанова виноситься на власника (або належного користувача) транспортного засобу відповідно до ч. 1 ст. 14-2 КУпАП. У даному випадку правопорушення було зафіксоване під час безпосереднього здійснення поліцейськими контролю за швидкісним режимом на вищевказаній ділянці дороги. Зупинено транспортний засіб під керуванням позивача, перевірено документи та встановлено його особу, і на підставі беззаперечних доказів (відеофіксації засобом TruCam) було складено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності саме на водія, що відповідає вимогам закону. Крім того, Позивач звертає увагу на те, що у постанові відсутні посилання на відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому він може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення. Відповідно до ст. 251 КУпАП, водій був ознайомлений із доказами, а саме: з відеоматеріалом, зафіксованим на прилад TruCam, безпосередньо під час зупинки. Враховуючи, що прилад TruCam не належить до автоматичних засобів фіксації, відео та фотоматеріали не підтягуються до електронного кабінету водія або Єдиного державного реєстру адміністративних правопорушень, оскільки така технічна можливість передбачена лише для систем автоматичної фіксації (відповідно до Закону України «Про дорожній рух» та постанови КМУ №833 від 10.11.2017). Постанова ЕНА № 5084172 від 27.06.2025 року містить належні та допустимі докази скоєного адміністративного правопорушення в тому числі і відомості про пристрі й TruCam серійний номер ТС 008381, яким було здійснено фото- або відеозапис. 
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Відповідно до п. 12.4 Правил дорожнього руху України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год. Згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками. 
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Слід зазначити, що у справах про адміністративні правопорушення характерним є специфічний вид доказу – безпосередні спостереження осіб, уповноважених на складання протоколу (винесення постанови) про адміністративне правопорушення і на проведення адміністративного розслідування, які фіксуються, оскільки в адміністративному юрисдикційному процесі використання таких доказів забезпечує його оперативність. Без них працівникам патрульної поліції було б набагато складніше виконувати свої правоохоронні функції та своєчасно впливати на винних. Оцінку доказів поліцейським було здійснено на підставі ст. 252 КУпАП, а саме орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. 
Щодо повного з`ясування обставин у справі зазначаємо наступне. Згідно з ст. 280 КУпАП обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особо в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Особливості розгляду справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюється ст. ст. 279-1, 279-4 КУпАП. Відповідно до п. 5 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 (далі – Інструкція), поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення враховує наступні факти: 1) чи належить до її компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; 5)чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката. 
Також відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення мають враховуватися характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують та обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі, тому слід вважати, що стягнення було накладено правомірно та у відповідності до вимог КУпАП. 
З вищевказаного слідує, що поліцейський патрульної поліції врахував всі необхідні обставини при розгляді справи, та виніс Постанову відповідно до чинного законодавства, а те, що особа не визнає факту правопорушення чи свою вину, не звільняє її від притягнення до відповідальності у випадку її об`єктивної винуватості. Таким чином, постанова серії ЕНА № 5084172 від 27.06.2025 у справі про адміністративне правопорушення є обґрунтованою та законною, а також такою, що не підлягає скасуванню. 

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі
Ухвалою Білгород- Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07 липня 2025 року у даній справі було відкрито спрощене позовне провадження, справа призначена до розгляді у судовому засіданні на 02 вересня 2025 року на 15.30 годин.
14 серпня 2025 року від відповідача у справі – Департаменту патрульної полівції надійшов відзив на дану позовену заяву згідно якого просять відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві, справу розглядати без участі представника відповідача - Департаменту патрульної поліції. 
30.09.2025, 29.10.2025 року від позивача до суду надійшли заяви, згідно яких позивач вказує, що у зв`язку з тим, що він проходить військову службу у зоні бойових дій у м. Херсон, зявитись на судові засідання не має можливості, тому проси справу розглянут без його присутності. 
Відповідач - Управління патрульної поліції в Миколаївській області про час та дату судових зачідань сповіщадись належним чином, у судове засідання не зявились, будь-яких заяв або клопотань на адресу суду не надавали.  

Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування
Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до Департаменту патрульної поліції, в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕНА № 5084172 від 27.06.2025 року, винесену інспектором поліції Пятаковим М.С. та закрити провадження у даній справі у відповідності до п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Як вбачається з матеріалів справи, інспектором 2 взводу 2 роти 4 батальону Управління патрульної поліції в Миколаївській області старшим лейтенантом поліції Пятаковим М.С. було винесено постанову серії ЕНА №5084172 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 340 грн.
Згідно вказаної постанови, 27.06.2025 о 17 год. 43 хв. водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом та рухався зі швидкістю 88 км.год в населенному пункті, чим перевищів встанолене обмеження швидкості на 38 км.год, чим порушив п. 12.4 ПДР – Порушення швидкісного режиму у населенному пункті. Замір швидкості руху здійснювався приладом ТгuСаm LTI 20/20 серійний номер 008381. 
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно приписів статті 251 КУпАП, якими передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
Дослідивши матеріали данного адміністративного позову, суд зазначає, що вони не містять доказів, які б відповідали вимогам ст. ст. 73 - 76 КАС України та належно підтверджували факт допущення позивачем порушення ПДР, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Так, позивачем вказано про наявність сумнівів щодо коректності результатів вимірювання.Вимірювач, яким здійснювався замір швидкості транспортного засобу - лазерний LTI 20/20 ТгuСаm, серійний номер 008381. Вимірювач швидкості транспортних засобів лазерний LTI 20/20 ТгuСаm призначений для вимірювання швидкості руху транспортних засобів (ТЗ) в ручному або автоматичному режимах. Вимірювач відноситься до мобільних або ручних (залежно від ступеню участі оператора у процесі роботи вимірювача) дистанційних приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху.
Пункт 12.4 ПДР України передбачає, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.
Частина 1 статті 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення врегульовано розділом IV КУпАП.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За приписами ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення які стосуються правил дорожнього руху, зокрема частини перша, друга, третя і п`ята статті 122.
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
За приписами частини 1 статті 8 Закону України "Про Національну поліцію" (далі - Закон № 580-VIII) поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону № 580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Частиною 2 ст. 283 КУпАП визначено загальні вимоги до постанови про накладення адміністративного стягнення, яка має містити інформацію щодо особи правопорушника та обставин скоєння нею правопорушення.
Приписи частини 3 ст. 283 КУпАП встановлюють, що постанова у справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених ч. 2 цієї статті, має містити також відомості, зокрема відомості про технічний засіб, яким здійснено фото- або відеозапис.
Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Приписами статті 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
У розумінні статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Відповідно до частини першої статті 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.
Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
З наведеної норми слідує, що при прийнятті суб`єктом владних повноважень відповідного рішення таке рішення повинно містити інформацію про докази, які підтверджують викладені в ньому факти. У випадку ж відсутності посилань на певні докази, що підтверджують факт викладеного порушення, суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.
Згідно з ст. 31 Закону "Про Національну поліцію" № 580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема, перевіряти документи особи, опитувати осіб, зупиняти транспортні засоби, застосовувати технічні прилади та технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.
Статтею 40 Закону № 580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою: 1) запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Тобто, положення Закону № 580-VIII надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.
Як було зазначено, відповідно до оскаржуваної постанови, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, у зв`язку з порушенням ПДР за перевищення встановленої швидкості руху в межах населеного пункту.
У постанові вказано, що швидкість автомобіля під керуванням позивача вимірювалась приладом TruCam.
Контроль швидкості руху транспортних засобів здійснюється лише в місцях, які облаштовані відповідним знаком про здійснення відеофіксації (дорожній знак 5.70 ПДР), оскільки вимоги ч. 2 ст. 40 Закону № 580-VIII, передбачають, що інформація щодо встановленої відеотехніки і сама відеотехніка фіксації правопорушень повинна бути розміщена на видному місці.
Відповідно до Правил дорожнього руху знак 5.70 «Фото, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху», інформує про можливість здійснення контролю за порушеннями Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів.
Разом з тим, суд звертає увагу, що прилад TruCam при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу не може триматися руками інспектора поліції, а повинен бути стаціонарно вмонтованим, що відповідає приписам ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», в якій зазначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення правил дорожнього руху.
Отже, відповідно до наведеної норми працівники поліції можуть розміщувати автоматичну фото та відеотехніку по периметру доріг, зокрема стаціонарно встановлювати вимірювальний пристрій, оскільки термін «монтувати/розміщувати» не можна ототожнювати із використанням в інший спосіб, зокрема тримати в руках.
Контроль швидкості повинен відбуватися лише в місцях, які облаштовані відповідним знаком про здійснення відеофіксації (дорожній знак 5.70), оскільки вказане обумовлено ч. 2 ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію", згідно з якою інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відео техніку, що здійснює фіксацію, повинна бути розміщена на видному місці.
Відповідачем не надано до суду доказів того, що лазерний вимірювач швидкості TruCam в момент фіксації правопорушення був стаціонарно розміщений, а також того, що фіксація правопорушення здійснювалась в зоні дії дорожнього знаку 5.70.
Тобто, з матеріалів справи неможливо встановити об`єктивну сторону згаданого вище правопорушення, оскільки відсутні належні докази вчинення такого правопорушення.
Також суд звертає увагу на те, що імперативними положеннями частини другої статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд звертає вказує, що ані оскаржувана постанова, ані матеріали справи не містять достатніх відомостей про факт належної фіксації допущеного правопорушення належно встановленим технічним приладом.
Натомість притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Відтак, на переконання суду, з огляду на відсутність належних доказів допущення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 122 КУпАП, притягнення позивача до адміністративної відповідальності є неправомірним.
Вищевикладене узгоджується із правововю позицію, викладеною у Постанові Шостого Апеляційного адміністративного суду від 24.01.2024 року, справа №758/8181/23. 
У відповідності до п.3.ч.3.статті 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Керуючись ст.ст. 139, 242, 308, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд

УХВАЛИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту Патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Миколаївській області про визнання незакноою а скасування постанови, та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення – задовольнити. 
Скасувати постанову інспектора 2 взводу 2 роти 4 батальону Управління патрульної поліції в Миколаївській області старшого лейтенанта Пятакова Максима Сергійовича серії ЕНА № 5084172 від 27.06.2025 про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 340 грн на підставі ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на підставі постанови серії ЕНА № 5084172 від 27.06.2025 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. 

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Повний текст судового рішення складено 31.12.2025.

Суддя Юлія ШЕВЧУК