Справа № 694/3824/25 
2-а/694/4/26
Рішення
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.01.2026 року         м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області
у складі: головуючого судді Смовж О.Ю.,
за участю секретаря судового засідання Нікітішиної С.Б.,
представника позивача – адвоката Крушельницької М.Р. (відеоконференцзв`язок)
представника відповідача – Скоромного В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,
встановив:
22 грудня 2025 року до Звенигородського районного суду Черкаської області надійшов адміністративний позов уповноваженого представника ОСОБА_1 – адвоката Крушельницької Марії Романівни до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення №R261474 від 18 грудня 2025 року щодо притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що в застосунку Резерв+ з`явилася інформація про порушення позивачем правил військового обліку з відміткою про те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 звернулися до органів поліції для доставлення ОСОБА_1 для складання протоколу. На адвокатський запит ІНФОРМАЦІЯ_4 надано відповідь, що позивач, починаючи з 27.08.2025 перебуває у статусі «порушник правил військового обліку» у зв`язку з неприбуттям за викликом до ТЦК та СП у строк та місце, вказані у повістці. Копію протоколу та постанови не надано, оскільки останні не складалися, для вирішення питання щодо відмітки «розшук» позивачу рекомендовано з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_4 або дистанційно скористатися можливостями за стосунку Резерв+.
08.12.2025 позивач письмово звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_5 з проханням виключити відомості про порушення правил військового обліку з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів у зв`язку з відсутністю складу правопорушення та спливу строку притягнення до відповідальності. Відповіді на письмове звернення не надано. Позивач у той же день подав заяву за уніфікованою формою, що міститься в застосунку Резерв+ і не підлягає редагуванню, уточненню та внесенню коректив чи правок, про розгляд справи про адміністративне правопорушення через електронний кабінет призовника. 
18.12.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 винесено постанову №R261474 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП з накладенням штрафу у розмірі 17 000 грн.
Позивач вважає оскаржувану постанову протиправною, оскільки має чинну відстрочку від мобілізації на підставі п.11 ч.1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», облікові дані уточнював вчасно, жодних повісток, повідомлень про необхідність явки до РТЦК не отримував.
Окрім того, позивач вказує на порушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачені статтею 38 КУпАП, оскільки дата неявки за повісткою зазначено 27.08.2025, а постанову винесено 18.12.2025, що є самостійною підставою для її скасування. 
Посилаючись на такі та інші обставини, просить визнати постанову протиправною, скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю складу та події правопорушення, врахувати відсутність умислу, направленого на порушення законодавства про мобілізацію. 
За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана для розгляду судді Звенигородського районного суду Черкаської області Смовж О.Ю.
Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 26.12.2025 відкрито провадження у справі, запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву, витребувано матеріали адміністративної справи стосовно ОСОБА_1 
08.01.2026 ІНФОРМАЦІЯ_4 подано до суду відзив на адміністративний позов у справі № 694/3824/25, надано також засвідчену копію оскаржуваної постанови та матеріали із справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 .
У відзиві представник відповідача просить відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі, зазначаючи позицію РТЦК про те, що ОСОБА_1 18/12/2025 подав електронну заяву №SD9FBA8BB-8F83-F011-AB23-00505684C39D, в якій зазначив, що заявник не оспорює допущене порушення та згоден на притягнення до адміністративної відповідальності за його відсутності, проте роздрукувати заяву неможливо з причини відсутності таких можливостей у програмі.
У свою чергу представник позивача подала заперечення на відзив від 12.01.2026, зазначила, що після внесення змін до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» №3633-ІХ від 11.04.2024 військовозобов`язані мали уточнити обліково-військові дані упродовж 60 днів, що і зробив позивач 08.07.2024, тому жодних підстав для виклику ОСОБА_1 до РТЦК для уточнення даних не виникло. 
В судовому засіданні 14.01.2026 уповноважений представник позивача – адвокат Крушельницька М.Р. підтримала викладену позицію у позові та запереченнях на відзив на позовну заяву, просила задовольнити позовні вимоги. 
Представник відповідача Скоромний В.В. у свою чергу підтримав позицію ІНФОРМАЦІЯ_5 , викладену у відзиві на позовну заяву. 
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, наявні докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов таких висновків.
Оцінюючи обставини, встановлені у даній справі, суд виходить із змісту статті 19 Конституції України, якою встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Частиною третьою статті 210-1 КУпАП України передбачена адміністративна відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період, що тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян".
Відповідно до частини першої цієї ж статті передбачена відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. 
Статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:
1) письмовими, речовими і електронними доказами;
2) висновками експертів;
3) показаннями свідків.
Згідно зі ст.73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ст.74 Кодексу адміністративного судочинства України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Положеннями ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 , є військовозобов`язаним, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . 
Через мобільний додаток Резерв + вчасно оновив військово-облікові дані, остання дата оновлення – 08.07.2024, дійсний до 19.12.2026, має відстрочку по мобілізації за п.11 ч.1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (по догляду за дружиною – інвалідом 2 групи) (а.с.14). 
Згідно з повісткою №4428268 від 23.07.2025, яка видана ІНФОРМАЦІЯ_5 на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , останньому належить з`явитися для уточнення даних до ІНФОРМАЦІЯ_5 ( АДРЕСА_2 ) 18.08.2025 о 09:00 год. Повістка направлялася Тальнівською міською радою, відповідно до зворотного поштового повідомлення повернулася не врученою з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
За твердженнями представника відповідача, позивач не з`явився за викликом, чим порушив норми статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Окрім того позивач мав не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_5 повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці ТЦК та СП або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів. Такі дії позивачем вчинені не були, тому автоматично технічними засобами Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів Міністерством оборони України направлено звернення від 27.08.2025 до Звенигородського РВП ГУ НП в Черкаській області щодо необхідності доставки позивача до РТЦК.
Надалі на виконання положень Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо удосконалення механізмів притягнення осіб до адміністративної відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 13.03.2025 №4316-ХІ за статтею 2799 КУпАП 18.12.2025 позивачем сформована та відправлена через мобільний застосунок Резерв+ електронну заяву за номером SD9FBA8BB-8F83-F011-AB23-00505684C39D, в якій зазначив, що не оспорює допущене порушення та згоден на притягнення до адміністративної відповідальності за його відсутності.
Виходячи з пояснень представника відповідача, роздрукувати та надати зазначену заяву до матеріалів справи неможливо з причини відсутності таких можливостей у програмі. 
Розглянувши заяву позивача, відповідачем прийнята оскаржувана постанова (електронна) №R261474 від 18.12.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП з накладенням штрафу у розмірі 17 000 грн.
Виходячи із встановлених судом обставин, позивач має діючу відстрочку від мобілізації на підставі п.11 ч.1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (по догляду за дружиною – інвалідом 2 групи), облікові дані уточнені вчасно, повісток, повідомлень про необхідність явки до РТЦК не отримував. 
Оцінюючи доводи відповідача, суд виходить з того, що згідно з абзацом 2 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, передбачених додатком 2 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою КМУ №1487 від 30.12.2022 призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках).
Відповідно до підпункту 2 пункту 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою КМУ від 16.05.2024 №560, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:
- у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:
день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою ТЦК та СП під час уточнення своїх облікових даних, або про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання, якщо ця особа не повідомила ТЦК та СП іншої адреси місця проживання.
Згідно з положеннями ч.1 ст.210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Частиною третьою статті 210-1 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.
Згідно із абзацом одинадцятим статті 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Верховний Суд у листі від 13.07.2018 № 60-1543/0/2-18 роз`яснив, що особливий період діє в Україні з 17.03.2014, після оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 №303/2014 «Про часткову мобілізацію».
24.02.2022 Указами Президента України № 64/2022 введений в Україні воєнний стан, №65/2022 в Україні оголошена загальна мобілізація.
Тобто, на дату винесення оскаржуваної постанови в Україні діяв особливий період.
Суд зазначає, що порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються нормами КУпАП.
Згідно з положеннями статті 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Згідно з ч.1 ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП, є бланкетною нормою, а тому серед ознак, які мають бути відображені при викладенні суті даного правопорушення, обов`язковим є наведення конкретного нормативно-правового акту, яким встановлюються відповідні правила, за порушення яких особа притягається до адміністративної відповідальності.
Згідно із пп. 1 п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 № 560, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ у разі вручення повістки є особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки.
Відповідно до п. 34 Порядку № 560 повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ може бути надіслана зазначеними органами військового управління (органами) засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних. У разі коли резервіст або військовозобов`язаний уточнив свої облікові дані після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, повістка може надсилатися на адресу місця проживання, зазначену резервістом або військовозобов`язаним під час уточнення облікових даних.
Повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ надсилається адресату протягом 48 годин після підпису повістки відповідним керівником. При цьому день явки за викликом резервіста або військовозобов`язаного з населеного пункту, що є адміністративним центром області, визначається протягом семи діб, а з інших населених пунктів - протягом десяти діб від дня надсилання повістки засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення.
Порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку та регулюють відносини між ними, визначається Правилами надання послуг поштового зв`язку, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270 (далі Правила).
Відповідно до абз. 2 п. 16 Правил повістка або у випадках, передбачених законодавством, інший документ про виклик або оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів може бути надіслана рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з позначками Повістка ТЦК, Вручити особисто.
Абзацом 3 п. 101 Правил визначено, що у разі невручення рекомендованого листа з позначками Судова повістка, Повістка ТЦК або реєстрованого поштового відправлення з позначкою Адміністративна послуга такі відправлення разом з бланком повідомлення про вручення повертаються за зворотною адресою у порядку, визначеному в пунктах 81, 82, 83, 84, 91, 99 цих Правил, із зазначенням причини невручення.
Згідно з абз. 2, 4 п. 82 Правил рекомендовані листи з позначкою Повістка ТЦК під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою Повістка ТЦК.
Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою Повістка ТЦК, працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку адресат відсутній за зазначеною адресою, яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.
Як вже зазначав суд вище, під час розгляду справи відповідачем не надано суду підтверджень належного повідомлення позивача про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_5 ( АДРЕСА_2 ). 
Більше з тим, суду не надано протокол про адміністративне правопорушення, як зазначено представником відповідача в судовому засіданні, протокол не складався, що унеможливлює визначення підстав для винесення оскаржуваної постанови.
Відповідачем надано суду копію повістки №4428268, у якій зазначено мету виклику – уточнення даних. При цьому судом вище вже встановлено, що позивач вчасно оновив військово-облікові дані, про що в додатку Резерв+ міститься відповідний запис, має відстрочку від мобілізації за п.11 ч.1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (по догляду за дружиною – інвалідом 2 групи). Така інформація є доступною для ІНФОРМАЦІЯ_5 та може бути перевірена без виклику особи повісткою шляхом отримання інформації з відкритих зазначеному органу реєстрів. 
Відтак, необхідність виклику позивача повісткою для уточнення військово-облікових даних не обґрунтована належним чином та не доведено суду.
Як вже вказав суд вище, положеннями частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачем за таких обставин не доведено суду правомірності ухваленого рішення, не підтверджено обставин, на які відповідач сам послався у відзиві, документальними доказами.
Також, у даному випадку за встановлених обставин, з урахуванням виконання позивачем вимог ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» щодо вчасного оновлення даних, неявка позивача по повістці за викликом для звірки даних не може бути підставою для покладення на позивача адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
До того ж, враховуючи наявні у розпорядженні відповідача дані, останній мав можливість отримати з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних позивача шляхом інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами даних, держателем яких є державні органи.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» держателем Реєстру є Міністерство оборони України (далі - Держатель Реєстру), розпорядником Реєстру є Генеральний штаб Збройних Сил України (далі - розпорядник Реєстру), а Служба безпеки України та розвідувальні органи України є органами адміністрування та ведення Реєстру. Адміністратором Реєстру є Держатель Реєстру.
Відтак, суд вважає, що відповідачем не надано належних та достатніх доказів порушення позивачем законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період, не доведено наявності умислу у ОСОБА_1 на порушення законодавства про мобілізацію. Отже, відповідачем не доведено, що у діях позивача був наявний склад адміністративного правопорушення та наявна подія правопорушення.
Окрім того, позивачем, на думку відповідача, вчинено порушення правил військового обліку, а саме: не прибув за викликом до ТЦК та СП у строк і місце, зазначені в повістці, 27.08.2025, при цьому оскаржувану постанову винесено 18.12.2025, тобто з порушенням строків притягнення позивача до адміністративної відповідальності, визначених статтею 38 КУпАП, чого не заперечував в судовому засіданні представник відповідача. 
Отже, в сукупності наведеного відповідач доводи позивача жодним чином не спростував, належних та беззаперечних доказів, які б підтверджували обґрунтованість оскаржуваної постанови, відповідач не надав.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова №R261474 від 18 грудня 2025 року винесена за відсутності належних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження події адміністративного правопорушення та наявності складу адміністративного правопорушення у діях позивача.
Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. 
Відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.
Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України підлягають відшкодуванню судові витрати зі сплати судового збору, які необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, посадова особа якого виступала відповідачем у справі, на користь позивача.
На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 19, 77, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.
Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 №R261474 від 18 грудня 2025 року про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП. 
Справу про адміністративне правопорушення №687 відносно  ОСОБА_1 закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП.
Стягнути із ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом безспірного списання коштів з ІНФОРМАЦІЯ_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь  ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 484 (чотириста вісімдесят чотири) гривні 48 копійок. 
Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:
Позивач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ,  АДРЕСА_3 , рнокпп НОМЕР_2 );

Відповідачі: 
1) ІНФОРМАЦІЯ_7  ( АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ).

2) ІНФОРМАЦІЯ_8  ( АДРЕСА_5 ).

Повний текст рішення складено 03.02.2026.

Суддя           О.Ю. Смовж