ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2026 року 	Луцьк	Справа № 140/10901/25 	

Волинський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого-судді Плахтій Н.Б.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 з питань надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_1 ) звернувся з позовом до комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 з питань надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі – відповідач, комісія ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про визнання протиправним та скасування рішення, оформленого протоколом від 19.09.2025 №38, в частині відмови у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період;
зобов`язання на черговому засіданні комісії повторно розглянути заяву від 18.08.2025 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 1 частини третьої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3543-XII (далі – Закону №3543-XII).
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 у вересні 2024 року звернувся до комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявою про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на підставі пункту 1 частини третьої статті 23 Закону №3543-XII, як здобувач вищої освіти.
На підтвердження права на отримання відстрочки від призову на військову службу позивачем було надано довідку іноземного навчального закладу – «Туристичний коледж» м.Благоєвград (Болгарія), згідно з якою підтверджувалося його зарахування на навчання на 2024-2025 роки, загальний період навчання 2024 – 2027 роки, перший курс, дуальне навчання для здобуття вищої освіти, освітньо-кваліфікаційного ступеня фаховий бакалавр, за спеціальністю Управління бізнесом, факультет №БАУ 24135.
Довідкою відповідача від 27.09.2024 №14746 позивачу було надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на підставі пункту 1 частини третьої статті 23 Закону №3543-XII, як такому, що є здобувачем освіти, строком до 27.09.2025.
18.09.2025 у зв`язку із закінченням строку дії наданої відстрочки від призову на військову службу, оформленої довідкою від 27.09.2025 №14746, позивач у відповідності до абзацу 11 пункту 60 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560 (далі – Порядку №560) своєчасно, через ІНФОРМАЦІЯ_2 , звернувся до комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявою про надання (продовження) відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, надавши додатково довідку іноземного навчального закладу «Туристичний коледж» м.Благоєвград (Болгарія) №JO-920 від 05.05.2025 з її нотаріально засвідченим перекладом на українську мову.
Позивач зазначає, що 19.09.2025 позивач додатково подав через ІНФОРМАЦІЯ_2 на розгляд комісії довідку іноземного навчального закладу «Туристичний коледж» м.Благоєвград (Болгарія) №JO-41 від 09.09.2025 з її нотаріально засвідченим перекладом на українську мову, так як її переклад та засвідчення зміг зробити лише 19.09.2025.
Довідка іноземного навчального закладу «Туристичний коледж» м.Благоєвград №JO-41 від 09.09.2025 містила наступні відомості щодо позивача: « ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_1 , постійне місце проживання: Україна, зарахований на 2025/2026 навчальний рік, зимовий семестр; другий курс, дуальне навчання для здобуття вищої освіти, освітньо-кваліфікаційного ступеня фаховий бакалавр за спеціальністю Управління бізнесом. Факультет №БАУ 24135. Довідка видана для засвідчення того, що період навчання 2024-2027. Видано для пред`явлення по місцю вимоги. Службова особа, яка видала документ – інспектор навчального закладу Марія Джупанова».
Позивач зазначає, що 19.09.2025 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 позивачу було вручено повідомлення за №12247 від 19.09.2025, згідно з яким за результатами розгляду заяви комісія протоколом від 19.09.2025 №38 ухвалила рішення про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період з причин відсутності законних підстав, у якому також повідомлялося, що позивач підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на загальних підставах.
З оскаржуваним рішенням відповідача позивач не погоджується, вважає його протиправним та необґрунтованим, оскільки повідомлення відповідача від 19.09.2025 №12247 взагалі не містить відомостей про чітку та конкретну підставу відмови позивачу у продовженні (наданні) відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, а отже, це є самостійною підставою для визнання рішення суб`єкта владних повноважень протиправним та його скасування, з огляду на його необґрунтованість.
Крім того, звертає увагу суду на те, що на момент звернення позивача 18.09.2025 із заявою про продовження (надання) відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації в останнього була чинною дія попередньо наданої відстрочки, згідно довідки від 27.09.2024 №14746 (чинна до 27.09.2025), наданої на підставі здобуття позивачем вищої освіти і така підстава є чинною станом на сьогоднішній день, що підтверджується довідками іноземного навчального закладу «Туристичний коледж» м.Благоєвград (Болгарія) №JO-920 від 05.05.2025 та №JO-41 від 09.09.2025.
З огляду на вищевказане, позивач покликається на те, що комісія при прийнятті рішення про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період діяла неправомірно, не дослідивши усіх обставин та не навівши конкретної підстави для такої відмови.
З наведених підстав просив позов задовольнити.
Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 26.09.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.19). 
У відзиві на позовну заяву по справі відповідач не визнав позовних вимог ОСОБА_1 та просив відмовити в задоволенні позову (а.с.23-24) з тих підстав, що 19.09.2025 за вих. №12247 позивачу було надіслано повідомлення, в якому зазначено, що комісія при ІНФОРМАЦІЯ_3 заяву позивача розглянула та відповідно протоколом від 19.09.2025 №38 комісія ухвалила рішення, в якому відмовила у наданні відстрочки у зв`язку з відсутністю законних підстав.
Як убачається із заяви позивача про надання відстрочки, відсутня довідка про здобувача освіти, сформована в Єдиній державній електронній базі з питань освіти за формою, визначеною у додатку 9 Порядку №560.
Інших заяв по суті справи не надходило.
Враховуючи вимоги статті 262 КАС України судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних мотивів та підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується тимчасовим посвідченням військовозобов`язаного № НОМЕР_2 від 29.05.2024 (а.с.12).
Позивач є студентом першого курсу дуальної форми навчання «Туристичного коледжу» в м.Благоєвград. Період навчання: 2024-2027. Освітньо-кваліфікаційний ступень фаховий бакалавр за спеціальністю Управління бізнесу, що підтверджується довідками іноземного навчального закладу «Туристичний коледж» Благоєвград №JO-920 від 05.05.2025 та №JO-41 від 09.09.2025 (з перекладом)(а.с.12зворот, 13переклад, 14, переклад 14 зворот).
Позивач 18.09.2025 подав заяву голові комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 1 частини третьої статті 23 Закону №3543-XII (а.с.27).
За результатом розгляду заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 1 частини третьої статті 23 Закону №3543-XII комісія ІНФОРМАЦІЯ_2 прийняла рішення про відмову ОСОБА_1 у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період у зв`язку з відсутністю законних підстав, що підтверджується відповідним повідомленням комісії від 19.09.2025 №12247 та витягом з протоколу засідання комісії від 19.09.2025 №38 (а.с.10, 31-34).
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.
Відповідно до статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.
Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.
У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України від 12.05.2015 №389-VIII «Про правовий режим воєнного стану», указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 постановлено ввести в Україні воєнний стан та оголошено загальну мобілізацію, яка проводиться на всій території України протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом.
На момент розгляду адміністративної справи правовий режим воєнного стану в Україні продовжено та не скасовано, а відповідно під час розгляду справи застосуванню підлягає законодавство, що регулює порядок звільнення з військової служби в період дії воєнного стану.
Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (тут і надалі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Закон №2232-ХІІ) здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.
Частиною першою статті 1 Закону №2232-ХІІ визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Згідно із частиною першою статті 2 Закону №2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Частинами другою-четвертою статті 2 Закону України №2232-ХІІ передбачено, що проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту та Національної гвардії України. 
Відповідно до частини першої статті 4 Закону №2232-ХІІ Збройні Сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями шляхом призову громадян України на військову службу; прийняття громадян України на військову службу за контрактом.
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначає Закон №3543-XII (далі – в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
У розумінні статті 1 Закону №3543-XII мобілізацією вважається комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Статтею 22 Закону №3543-ХІІ визначені обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації. 
Відповідно до частини п`ятої статті 22 Закону №3543-ХІІ призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, забезпечують місцеві органи виконавчої влади та здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів розвідувальних органів України - відповідний підрозділ розвідувальних органів України, осіб, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).
Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період визначається Кабінетом Міністрів України.
У свою чергу, статтею 23 Закону №3543-ХІІ передбачена відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації.
Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 23 Закону № 3543-XII не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту», а також докторанти та особи, зараховані на навчання до інтернатури.
Отже, студенти, що навчаються на очній формі у передвищому або професійно-технічному або вищому навчальному закладі мають право на звільнення від мобілізації за умови дотримання послідовності освіти при документальному підтвердженні цієї підстави.
16.05.2024 Кабінетом Міністрів України Постанову №560 (набрала чинності 18.05.2024), якою затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі – Порядок №560).
Як передбачено пунктом 1 Порядку №560, цей Порядок визначає, зокрема, процедуру надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення.
Відповідно до пункту 56 Порядку №560 відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Згідно з пунктами 56, 57 Порядку №560 відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії.
Як передбачено пунктами 58, 60 Порядку №560, за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації.
Комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів.
Комісія зобов`язана розглянути отримані на розгляд заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади.
На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.
Про прийняте комісією рішення повідомляється засобами телефонного, електронного зв`язку або поштою заявнику не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення.
У разі позитивного рішення військовозобов`язаному надається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою, визначеною у додатку 6.
У разі відмови у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляють письмово із зазначенням причин відмови за формою, визначеною у додатку 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.
Аналізуючи вищевказані норми Порядку №560, слід дійти висновку, що військовозобов`язаний має право на особисте подання на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки заяви за встановленою формою з доданими до неї документами, які підтверджують право на відстрочку, а комісії, утворені при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період зобов`язані, зокрема, вивчити отриману заяву та додані до неї документи, оцінити законність підстав для надання відстрочки, й фактично розглянути такі документи протягом семи днів з дати їх надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади. Така комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки, що оформляються протоколом. У разі відмови у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляють письмово із зазначенням причин відмови за встановленою формою.
Згідно з пунктом 62 Порядку №560 здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту», а також докторанти та особи, зараховані на навчання до інтернатури для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, надають до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки довідку про здобувача освіти, сформовану в Єдиній державній електронній базі з питань освіти за формою, визначеною у додатку 9, та документи (нотаріально засвідчені копії документів), що підтверджують зарахування на навчання до інтернатури згідно з додатком 5.
Додатком 5 до Порядку №560 також зазначено, що документами, що підтверджують право на відстрочку відповідно до пункту 1 частини третьої статті 23 Закону №3543-XII, для здобувачів професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, а також докторантів є довідка про здобувача освіти, сформована в Єдиній державній електронній базі з питань освіти.
Отже, для військовозобов`язаних, які претендують на оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 1 частини третьої статті 23 Закону №3543-XII, передбачено обов`язок подання до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, зокрема довідки про здобувача освіти, сформованої в Єдиній державній електронній базі з питань освіти за формою, визначеною у додатку 9 Порядку №560, яка дозволяє встановити наявність попередньої освіти і порівняти її з освітою, що здобувається, для встановлення відповідності вимог щодо здобуття рівня освіти, який є вищим раніше здобутого рівня освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту».
Як встановлено судом, до заяви про надання відстрочки від призову під час мобілізації відповідно до пункту 1 частини третьої статті 23 Закону №3543-ХІІ позивач подав документи, які підтверджують зарахування на 2024/2025 навчальний рік на літній семестр на перший курс та на 2025/2026 навчальний рік на зимовий семестр дуальної форми навчання для здобуття вищої освіти освітньо-кваліфікаційного ступеня «Фаховий бакалавр» за спеціальністю Управління бізнесом у Коледж туризму у місті Благоєвград (Болгарія). Тривалість навчання 2024 – 2027 роки (а.с.13-15).
Крім того, як слідує зміст заяви позивача від 18.09.2025, додатком до заяви позивачем подано, зокрема довідку ЕДЕБО (а.с.27).
Отже, з огляду на зміст заяви та перелік документів, які подавались на підтвердження права на відстрочку, ОСОБА_1 подав усі необхідні документи, передбачені Порядком №560.
Приймаючи рішення про відмову у наданні відстрочки від призову, комісія ІНФОРМАЦІЯ_2 вказала на відсутність законних підстав без належного обґрунтування, в чому полягає така відсутність.
Доводи відповідача, наведені у відзиві на позовну заяву, про не подання позивачем довідки про здобувача освіти, сформованої в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, не узгоджуються з мотивами прийнятого рішення про відмову у наданні відстрочки, оскільки такі мотиви в протоколі засідання комісії взагалі не викладені та не зазначені у повідомленні, а містять лише загальне посилання на відсутність законних підстав.
При вирішенні спору також суд враховує, що 13.07.2011 постановою Кабінету Міністрів України №752 створено Єдину державну електронну базу з питань освіти. Документ визначає, що Єдина державна електронна база з питань освіти є автоматизованою системою збирання, реєстрації, оброблення, зберігання та захисту відомостей та даних з питань освіти. Власником Єдиної державної електронної бази з питань освіти є держава Україна, розпорядником Міністерство освіти і науки України, а технічним адміністратором державне підприємство «Інфоресурс».
Отже, іноземні навчальні заклади не мають доступу до Єдиної державної електронної бази з питань освіти України, відповідно, не можуть сформувати таку довідку.
Відповідно до частини 1 статті 23 Конституції України кожна людина має право на вільний розвиток своєї особистості, якщо при цьому не порушуються права і свободи інших людей, та має обов`язки перед суспільством, в якому забезпечується вільний і всебічний розвиток її особистості.
Згідно з частинами 1, 2 статті 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.
Відповідно до частини 1 статті 53 Конституції України кожен має право на освіту.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 є здобувачем вищої освіти в іноземному вищому навчальному закладі.
При зверненні до відповідача із заявою про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 1 частини третьої статті 23 Закону №3543-XII позивач долучив до заяви виписку з Єдиної державної електронної бази з питань освіти щодо документів про освіту та інформації про навчання особи, у якій наявні відомості про отримані документи про освіту (а.с.9).
При цьому матеріали справи не містять доказів того, що відповідач здійснив належну перевірку поданих позивачем документів, як це визначає абзац перший пункту 60 Порядку №560, тобто не звертався із запитом до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, не використав інформацію з публічних електронних реєстрів з метою перевірки інформації, наявної в поданих документах для отримання відстрочки, та не встановив, чи позивач здобуває рівень освіти, який є вищим раніше здобутого рівня освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту».
Отже, при прийнятті спірного рішення, комісія відповідача діяла необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття такого виду рішень, без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямована це рішення, що є підставою для визнання протиправним та скасування рішення комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 , оформленого протоколом від 19.09.2025 №38, щодо відмови ОСОБА_3 у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.
Як установлено частиною третьою статті 245 КАС України, у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Відповідно до частини четвертої статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Таким чином, адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб`єктами, і вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення з урахуванням обставин конкретної справи.
Суд зауважує, що саме наявність такої інформації, як послідовність здобуття освіти, має бути перевірена комісією районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки при розгляді заяви військовозобов`язаного про оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 1 частини третьої статті 23 Закону №3543-XII. Тому на підставі наведеного суд дійшов висновку, що належним способом захисту прав позивача у цьому разі є зобов`язання відповідача повторно на засіданні комісії розглянути заяву позивача від 18.09.2025 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 1 частини третьої статті 23 Закону №3543-XII з урахуванням висновків суду, викладених у рішенні.
Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З урахуванням положень підпункту 1 пункту 3 частини другої, частини третьої статті 4 Закону України від 08.07.2011 №3674-VI «Про судовий збір» за подання позивачем зазначеного адміністративного позову немайнового характеру належало сплатити 968,96 грн судового збору (0,4 х 3028,00 грн х 0,8, тобто 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2024 року; 0,8 - коефіцієнт для пониження розміру ставки судового збору при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі).
Як слідує з долученої до позову квитанції, позивач при зверненні до суду шляхом подання позовної заяви в електронній формі сплатив судовий збір в сумі 1211,20 грн, тобто в більшому розмірі (а.с.7).
Пунктом 1 частини першої статті 7 Закону №3674-VI передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
Отже, позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача належить відшкодувати судові витрати, які пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 968,96 грн, при цьому питання про повернення надміру сплаченого судового збору може бути вирішено за клопотанням особи, яка його сплатила.
Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформлене протоколом від 19.09.2025 №38, в частині відмови ОСОБА_1 в наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.
Зобов`язати комісію ІНФОРМАЦІЯ_1 на засіданні комісії повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 18.09.2025 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та додані до неї документи на підставі 1 частини третьої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» з урахуванням висновків суду, викладених у рішенні.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 судові витрати в сумі 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім грн 96 коп.).
Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );
Відповідач: комісія ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ).

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій