ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/15586/21                                               Суддя (судді) першої інстанції: Бойченко Юлія Петрівна

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  09 грудня 2025 року                                                                                            м. Київ
          
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача                               Аліменка В.О., 
суддів                                                   Безименної Н.В., Кучми А.Ю.
за участю секретаря                               Коренко Ю.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12 травня 2025 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в  м. Києві, Пенсійного фонду України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И Л А

ОСОБА_1  звернувся до суду з позовною заявою до Пенсійного фонду України та Головного управління Пенсійного фонду України в  м. Києві, в якій просив:
- визнати протиправними дії Пенсійного фонду України щодо здійснення перерахунку та зменшення пенсії позивача шляхом зменшення розміру відсотка грошового забезпечення, з якого обраховується розмір пенсії з 90% до 70% сум грошового забезпечення та не начислення відповідних доплат за вчене звання, робіт з таємними документами та носіями, за особливо важливі завдання, а також премії 40%, починаючи з 01 січня 2018 р.;
- зобов`язати Пенсійний фонд України перерахувати та виплатити позивачу призначену пенсію в основному розмірі 90% сум грошового забезпечення та врахувати усі вищезазначені доплати, починаючи з 01 січня 2018 року відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням проведених виплат;
- визнати протиправними дії Пенсійного фонду України щодо обмеження призначеної та виплачуваної позивачу пенсії;
- зобов`язати Пенсійний фонд України перерахувати та виплатити позивачу пенсію з 01.01.2008 та 01.04.2012 у відповідності з листом-довідкою ІНФОРМАЦІЯ_1 до начальника Головного управління Пенсійного фонду України від 01.09.2016 № BC3/2163 при безумовному виконанні Закону України № 614-VIII від 15.07.2015 «Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення», який набув чинності з 01.01.2017, з врахуванням проведених раніше виплат;
- зобов`язати Пенсійний фонд України перерахувати та виплатити пеозивачу пенсію, суми грошового забезпечення без обмеження максимального розміру пенсії 10 (десятьма) прожитковими мінімумами з врахуванням проведених раніше виплат;
- зобов`язати Пенсійний фонд України здійснити позивачу виплату сум недоплаченої частини основного розміру пенсії однією сумою з урахуванням проведених раніше виплат.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в м. Києві та отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-XII. З 01.01.2018 здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 , при цьому зменшено основний розмір пенсії з 90% до 70% відповідних сум грошового забезпечення. Позивач вважає такі дії протиправними, оскільки він отримував пенсію, обчислену за нормами Закону № 2262-XII в редакції, яка обмежувала максимальний розмір пенсії 90% сум грошового забезпечення, а орган Пенсійного фонду керувався вимогами Закону № 2262-XII у редакції, яка діяла на момент перерахунку. Крім того зауважує, що має право на обчислення пенсії з урахуванням усіх додаткових видів грошового забезпечення у тому розмірі, що фактично виплачувався, та отримання пенсії без обмеження максимальним розміром. За таких обставин вважає позовні вимоги обґрунтованими та просить задовольнити позов.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 12 травня 2025 року позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16; код ЄДРПОУ 42098368) щодо зменшення з 01.01.2018 основного розміру пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_2 ) з 90% до 70% відповідних сум грошового забезпечення та виплати пенсії з обмеженням її максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16; код ЄДРПОУ 42098368) здійснити з 01.01.2018 перерахунок та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_2 ) пенсії, виходячи з основного розміру пенсії 90% відповідних сум грошового забезпечення, без обмеження пенсії максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням вже виплачених сум.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та прийняти постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції - скасувати, виходячи з такого.
Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві як отримувач пенсії, призначеної відповідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ.
На виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» відповідачем 2 проведено перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018, при цьому зменшено розмір пенсії з 90% до 70% відповідних сум грошового забезпечення.
Крім того, виплату пенсії обмежено максимальним розміром.
Також, при перерахунку пенсії не було враховано надані довідки про розмір грошового забезпечення позивача
Наведені обставини зумовили звернення ОСОБА_1 до суду з даною позовною заявою.
Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції, вказав, що застосовуючи до спірних правовідносин положення статті 2 Закону № 3668-VI, відповідач 2 не врахував, що позивачу пенсію призначено з 31.12.2005. Тобто, оскільки Закон № 3668-VI набрав законної сили 01.10.2011, зважаючи на приписи пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону, обмеження максимальним розміром пенсії позивача, призначеної до набрання ним чинності, є протиправним.
Щодо відмови у задоволенні частини вимог, суд зазначив, що позивачем не надано до суду ані довідок станом на 01.01.2008 та на 01.04.2012, ані будь-яких інших довідок, які б містили такі види грошового забезпечення як доплата за вчене звання, за роботи з таємними документами та носіями, за особливо важливі завдання, премію 40%, та на підставі яких відповідач  відмовився зробити перерахунок пенсії.
З такими висновками суду першої інстанції судова колегія не може погодитися з огляду на таке.
В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також, бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Статтею 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон № 2011-ХІІ) визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Згідно із ч. 2 ст. 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі Закон № 2262-ХІІ).
Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.
Відповідно до ст. 8 Закону № 2262-ХІІ виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.
Частина 3 ст. 51 Закону № 2262-ХІІ передбачає, що перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.
Згідно ст. 63 Закону № 2262-ХІІ перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.
Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Таким чином, стаття 63 Закону № 2262-ХІІ делегує Кабінету Міністрів України визначення умов, порядку та розмірів перерахунку пенсії за цим Законом.
Так, порядок проведення перерахунку пенсій встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393», у якій Кабінет Міністрів України визначив, що перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права.
Відповідно до пунктів 1, 2, 3 Порядку № 45 (у редакції, на час призначення пенсії позивачу) перерахунок раніше призначених відповідно до Закону № 2262-ХІІ пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.
Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки), та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС (далі - державні органи).
Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.
На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.
Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.
За змістом пункту 5 Порядку № 45 (у редакції, на час призначення пенсії позивачу) для перерахунку пенсій грошове забезпечення враховується у розмірі, встановленому за відповідною посадою (посадами), в межах визначеної законодавством максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з урахуванням таких його видів:
- посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років - у розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України або керівником державного органу у межах його повноважень на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою та військовим (спеціальним) званням;
- надбавки за знання та використання в роботі іноземної мови, почесне звання «заслужений» чи «народний», службу в умовах режимних обмежень, спортивні звання, доплата за науковий ступінь кандидата або доктора наук та вчене звання - у розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України на момент виникнення права на перерахунок, якщо вони були фактично встановлені особі;
- щомісячні надбавки, доплати та підвищення, конкретні розміри яких за відповідними посадами (категоріями) установлені Кабінетом Міністрів України - у зазначених розмірах на момент виникнення права на перерахунок;
- інші щомісячні надбавки, доплати (крім доплати, розмір якої визначається як різниця між розміром грошового забезпечення до і після запровадження нових умов його виплати), підвищення та щомісячна премія - у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа звільнилася на пенсію;
- щомісячні надбавки за особливі умови служби (крім надбавки за службу у віддаленій місцевості) особам, звільненим з військової служби, які проходили службу та обслуговували ядерну зброю на об`єктах «С», у складальних бригадах ремонтно-технічних баз, у складі екіпажів атомних підводних човнів, на території військових полігонів, де проводилися випробування ядерної зброї або навчання із застосуванням такої зброї, та у військових частинах, що обслуговували космодром «Байконур», якщо такі надбавки виплачувалися їм на день звільнення із служби у відсотках посадового окладу, що встановлювалися до 01.01.2008 для обчислення розміру пенсії, але не більше розміру надбавок за особливі умови служби відповідно до законодавства.
Відповідно до абз. 7 п. 5 Порядку № 45 додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, скасовані чи такі, що не виплачуються на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною посадою, крім зазначених у абзаці шостому цього пункту, для перерахування пенсії не враховуються.
Таким чином, Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачав включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.
Судом апеляційної інстанції, у Головного управління Пенсійного фонду у м. Києві було витребувано копії пенсійної справи ОСОБА_1 .
На викоання вимог суду відповідач надав копію пенсійної справи, з якої вбачається, що в ній наявні довідка ІНФОРМАЦІЯ_1 №142084 про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2008 року, та довідка ІНФОРМАЦІЯ_1 №142084 про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.04.2012 року.
Проте, в матеріалах пенсійної справи відсутній перерахунок пенсії на підставі вказаних довідок.
Отже, колегія суддів, зазначає, що позовні вимоги в цій частині , а саме щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в  м. Києві перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію з 01.01.2008 та 01.04.2012 у відповідності з листом-довідкою ІНФОРМАЦІЯ_1 до начальника Головного управління Пенсійного фонду України від 01.09.2016 № BC3/2163 при безумовному виконанні Закону України № 614-VIII від 15.07.2015 «Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення», який набув чинності з 01.01.2017, з врахуванням проведених раніше виплат підлягає задоволенню.
Щодо позовних вимог в частині обмеження пенсії максимальним розміром з 01.01.2018 року , колегія суддів, зазначає наступне.
Частиною 7 статті 43 Закону №2262-ХІІ  в редакції  Закону №3668-VI, із змінами, внесеними згідно із  Законами №911-VIII від 24.12.2015, №1774-VIII від 06.12.2016 визначено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Згідно із ч.1  ст.2 Закону №3668-VI  максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих), зокрема, відповідно до  Закону України     "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016  визнано такими, що не відповідають  Конституції України  (є неконституційними), положення частини 7  статті 43 Закону №2262-ХІІ, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 грн.
Згідно із п.2 резолютивної частини  Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016     №7-рп/2016  положення ч.7  ст.43 Закону №2262-ХІІ, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня  ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі  Закону №2262-XII, десятьма  прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, введено в дію  Законом №3668-VI, яким внесено зміни у  статтю 43 Закону №2262-XII, шляхом викладення її в редакції  Закону №3668-VI. Тобто, положення ч.7  ст.43 Закону №2262-XII  та положення ч.1  ст.2 Закону №3668-VІ  (у частині поширення її дії на  Закон №2262-ХІІ), прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до  Закону №2262-XII) та є однаковими за змістом.
При цьому, положення  статті 2 Закону №3668-VI  (у частині поширення її дії на  Закон №2262-XII), які дублюють зміст ч.7  ст.43 Закону №2262-XII, тобто є однопредметними правовими нормами, які прийняті одночасно для регулювання спірних правовідносин - змін не зазнали та передбачали обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.
Тобто, була наявна колізія між  Законом №2262-XII  з урахуванням  Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016  та  Законом №3668-VI  - у частині обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.
Оскільки норми вказаних законів неоднаково регулюють правовідносини щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців у частині обмеження їх пенсії максимальним розміром, колегія суддів доходить висновку, що вони суперечать один одному.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13.02.2019, що винесена у зразковій справі №822/524/18, а також постанові від 19.02.2020 у справі №520/15025/16-а, висловила висновок, що у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, наявність у національному законодавстві правових «прогалин» щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.
У постанові від 16.12.2021 у справі №400/2085/19 Верховний Суд наголосив на протиправності обмеження органом пенсійного фонду максимального розміру пенсії позивача, право на пенсійне забезпечення якого встановлене  Законом №2262-XII, та зазначив, що у спірних відносинах підлягають застосуванню норми  Закону №2262-XII  з урахуванням  рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016, а не норми  Закону №3668-VI.
Таким чином, до спірних відносин необхідно застосовувати положення ч.7  ст.43 Закону №2262-XII  з урахуванням  Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016                    №7-рп/2016, які не передбачають обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.
З урахуванням наведеного колегія суддів зазначає, що при проведенні перерахунку пенсії позивача відповідач протиправно обмежив пенсію позивача максимальним розміром.
Також, колегія суддів вказує, що відповідно до частини третьої  статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»  (далі  Закон № 2262-ХІІ)  , пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього  Закону  провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього  Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього  Закону  (частини перша, друга  статті 63 Закону № 2262-XII).
Відповідно до частини четвертої  статті 63 Закону № 2262-XII  усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Відповідно до частини другої  статті 13 Закону № 2262-XII  (в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу) загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.
Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні»  внесені зміни до статті 13 Закону та змінено до 70% максимальний розмір пенсії від сум грошового забезпечення.
Статтею 22 Конституції України  визначено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією  Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Внесені  Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні»  зміни до частини другої статті 13 Закону щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% від сум грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедура призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.
Отже, з урахування зазначеного, колегія суддів, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в  м. Києві перерахувати та виплатити ОСОБА_1 призначену пенсію в основному розмірі 90% сум грошового забезпечення та врахувати усі вищезазначені доплати, починаючи з 01 січня 2018 року відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням проведених виплат.
Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини у справі «Кечко проти України» (рішення від 08.11.2005), в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними.
Європейський Суд з прав людини в своєму рішенні «Великода проти України» від 03.06.2014 зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.
У рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.
Оскільки висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають фактичним обставинам справи, та неправильно застосовано норми матеріального права, то відповідно до статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення - скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог.
Позивач звільнений від сплати судового збору в такій категорії справ, тому судові витрати не розподіляються.
Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,  -
П О С  Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12 травня 2025 року - скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в  м. Києві щодо здійснення перерахунку та зменшення пенсії ОСОБА_1 шляхом зменшення розміру відсотка грошового забезпечення, з якого обраховується розмір пенсії з 90% до 70% сум грошового забезпечення та не начислення відповідних доплат за вчене звання, робіт з таємними документами та носіями, за особливо важливі завдання, а також премії 40%, починаючи з 01 січня 2018 р.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в  м. Києві перерахувати та виплатити ОСОБА_1 призначену пенсію в основному розмірі 90% сум грошового забезпечення та врахувати усі вищезазначені доплати, починаючи з 01 січня 2018 року відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням проведених виплат.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в  м. Києві щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 .
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в  м. Києві перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію з 01.01.2008 та 01.04.2012 у відповідності з листом-довідкою ІНФОРМАЦІЯ_1 до начальника Головного управління Пенсійного фонду України від 01.09.2016 № BC3/2163 при безумовному виконанні Закону України № 614-VIII від 15.07.2015 «Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення», який набув чинності з 01.01.2017, з врахуванням проведених раніше виплат.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію, суми грошового забезпечення без обмеження максимального розміру пенсії 10 (десятьма) прожитковими мінімумами з врахуванням проведених раніше виплат з 01.01.2018.
В іншій частині позовних вимог - відмовити
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття. Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач                                                             В.О. Аліменко

Судді                                                                                 Н.В. Безименна

                                                                                          А.Ю. Кучма          

Повне судове рішення складено « 15» грудня 2025 року.